ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 року	справа № 380/3189/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №134550022031 від 18.11.2025 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії – переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області провести з 11 листопада 2025 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії – перехід на інший вид пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Львівській області №381-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 про складові заробітної плати для державного службовця та довідок Головного управління ДПС у Львівській області № 382-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 і №173-13-01-10-21 від 11.11.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), зарахувавши до стажу державної служби периоди її роботи на посадах в органах державної податкової служби, а саме: з 08.11.2005 по 11.11.2025 (включно), згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.06.1979, та здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказав, що 11.11.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця. До заяви позивач долучив довідку Головного управління ДПС у Львівській області №381-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 про складові заробітної плати для державного службовця; довідку № 382-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 та довідку №173-13-01-10-21 від 11.11.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), однак спірним рішенням відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача. Тому позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. В обґрунтування своєї позиції вказав, що до стажу державної служби позивача зараховано лише період з 08.11.2005 по 30.01.2012 на посаді державного податкового інспектора. Після 31.01.2012, коли ОСОБА_1 переведено до Державної податкової служби та 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання – інспектор податкової служби ІІ рангу, подальші періоди роботи зі спеціальними (персональними) званнями до стажу державної служби не зараховуються. За розрахунком відповідача стаж на посадах державної служби позивача становить лише 6 років 2 місяці 23 дні, що не дає права на пенсію державного службовця. Просив у задоволенні позову відмовити.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що не заперечується сторонами.
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 01.06.1979:
- 08.11.2005 зарахована на посаду головного спеціаліста адміністративно-господарського управління Державної податкової адміністрації у Львівській області; прийнята присяга державного службовця та присвоєно 11 ранг державного службовця;
- 31.01.2012 у зв`язку з реорганізацією Державної податкової адміністрації у Львівській області переведена в Державну податкову службу у Львівській області на посаду головного спеціаліста загального відділу управління адміністративно-господарського забезпечення;
- 01.01.2014 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи ІІ рангу»;
- 03.02.2016 переведена на посаду головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Львівській області;
- 27.04.2016 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи І рангу»;
- 20.08.2019 прийнята у порядку переведення до Головного управління ДПС у Львівській області, присвоєно 6 ранг державного службовця;
- 11.11.2025 – дата звернення із заявою про переведення на пенсію державного службовця (на посаді головного державного інспектора Головного управління ДПС у Львівській області).
11.11.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця. До заяви позивач долучив довідку Головного управління ДПС у Львівській області №381-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 про складові заробітної плати для державного службовця; довідку № 382-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 та довідку №173-13-01-10-21 від 11.11.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №134550022031 від 18.11.2025 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії – переході на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державного службовця (20 років).
Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015. Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 відповідного розділу.
Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 вказаного Закону та Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Ключовим питанням у цій справі є питання зарахування до стажу державної служби позивача усього періоду роботи в органах державної податкової служби (з 08.11.2005 по 11.11.2025), у тому числі в частині, коли їй були присвоєні спеціальні звання.
Суд зазначає, що питання пенсійного забезпечення посадових осіб контролюючих органів урегульовано спеціальним законом – Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Таким чином, Податковий кодекс України прямо та однозначно визначає, що період роботи посадових осіб контролюючих органів, яким присвоєні спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби, що дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340а13, в якій колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». У зазначеній постанові Верховний Суд також підкреслив, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» не є підставою для відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання.
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Так, згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів державної податкової служби.
Крім того, відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються спеціальні звання.
Суд зазначає, що твердження відповідача про те, що позивач після присвоєння їй спеціального звання (01.01.2014) втратила статус державного службовця, суперечить нормам Податкового кодексу України (п. 344.1 ст. 344), який є спеціальним законом щодо пенсійного забезпечення посадових осіб контролюючих органів та має пріоритет перед загальними нормами.
Суд також враховує, що відповідно до записів трудової книжки позивача, 08.11.2005 їй присвоєно 11 ранг державного службовця, прийнято присягу державного службовця; 20.08.2019 – присвоєно 6 ранг державного службовця. Таким чином, протягом усього описуваного періоду ОСОБА_1 одночасно мала ранги як державного службовця, так і спеціальні звання посадової особи контролюючого органу, що свідчить про її перебування на державній службі зі спеціальним статусом.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що весь період роботи позивача в органах державної податкової служби – з 08.11.2005 по 11.11.2025 – підлягає зарахуванню до стажу державної служби на підставі пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України. Цей стаж становить 20 років 0 місяців 3 дні, що перевищує 20-річний мінімум, необхідний для призначення пенсії державного службовця.
Крім того, позивач станом на 01.05.2016 (день набрання чинності Законом № 889-VIII) займала посаду державної служби та мала стаж роботи в органах державної служби понад 10 років (з 08.11.2005 по 01.05.2016 – 10 років 5 місяців 23 дні), що відповідає умовам, передбаченим пунктом 10 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII. При цьому, станом на 01.05.2016 стаж позивача в органах податкової служби становив понад 10 років, а станом на 11.11.2025 – понад 20 років, що відповідає також умовам пункту 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
Позивачка на дату звернення (11.11.2025) досягла пенсійного віку (62 роки), має страховий стаж понад 44 роки. Відтак, вона відповідає всім умовам для переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.
За таких обставин спірне рішення відповідача №134550022031 від 18.11.2025 є протиправним і підлягає скасуванню.
З метою захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії – переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», з дня звернення із заявою – 11.11.2025, зарахувавши до стажу державної служби период роботи позивача в органах державної податкової служби з 08.11.2005 по 11.11.2025 (включно), та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд також зазначає, що у справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області. Тож дії зобов`язального характеру має вчинити саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглядав заяву позивача про перерахунок пенсії. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 та від 09.07.2024 у справі № 240/16372/23.
У свою чергу вимога позивача про зобов`язання відповідача урахувати при перерахунку пенсії конкретні довідки про складові заробітної плати (довідку №381-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 про складові заробітної плати для державного службовця та довідки №382-13-01-10-00-11 від 11.11.2025 і №173-13-01-10-21 від 11.11.2025 про інші складові заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) є передчасною, оскільки стосується розміру пенсійних виплат, що ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений відповідною дискрецією. Наслідки реалізації такої дискреції можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, лише після прийняття відповідачем рішення щодо розміру пенсії. Отже, вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки судовому захисту підлягає тільки порушене право.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 вересня 2023 року при розгляді справи № 560/8328/22, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи те, що судом задоволено вимогу немайнового характеру, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1064 грн 96 коп.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №134550022031 від 18.11.2025 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 11 листопада 2025 року на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 на посадах в органах державної податкової служби з 08.11.2005 по 11.11.2025 (включно), згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.06.1979, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344) 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.