Єдиний унікальний номер 725/4973/26 
Номер провадження 1-кп/725/176/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026  року          м. Чернівці 
Чернівецький районний суд м. Чернівців у складі:
головуючої судді   ОСОБА_1 
при секретарі   ОСОБА_2 
за участю прокурора   ОСОБА_3   
адвоката  ОСОБА_4      
обвинуваченого    ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №22026260000000085 від 14.05.2026 року з обвинувальним актом від 20 травня 2026 року відносно: 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 359 КК України, - 
ВСТАНОВИВ :
Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 , звернувся до особи, матеріали досудового розслідування щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження з метою сприяння у складані іспиту з теоретичної частини на знання правил дорожнього руху у структурному підрозділі Територіального сервісного центру МВС, на що особа, матеріали досудового розслідування щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, погодилась допомогти за грошову винагороду в розмірі 1 500 доларів США, та при цьому вказав, що це буде пов`язано із незаконним придбанням та подальшим використанням ОСОБА_5 під час теоретичного іспиту спеціальних технічних пристроїв з функцією негласного дистанційного відео-аудіо запису, які віднесені до спеціальних технічних засобів отримання інформації, 
на що ОСОБА_5 погодився. 
Згідно з попередньою домовленістю, для реалізації плану вказаної злочинної діяльності, ОСОБА_5 виконуючи вказівки особи, матеріали досудового розслідування щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, 13.11.2025 року отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи спеціальні технічні засоби для негласного отримання інформації та прибув для складання іспиту з теоретичної частини на знання правил дорожнього руху до структурного підрозділу Територіального сервісного центру МВС № 6843 (м. Кам`янець-Подільський). У подальшому ОСОБА_5 підключивши необхідні спеціальні технічні засоби для негласного отримання інформації, зайшов в екзаменаційний клас та почав складати іспит, однак, через технічні несправності спеціальних технічних засобів для негласного отримання інформації, відповіді на запитання ОСОБА_5 перестали надходити та створювати зайвий шум, у зв`язку із чим ОСОБА_5 з метою не бути викритим працівниками ТСЦ МВС, змушений був покинути екзаменаційний клас не склавши іспит з теоретичної частини на знання правил дорожнього руху у структурному підрозділі Територіального сервісного центру МВС № 6843 (м. Кам`янець-Подільський).
Після цього, 13.11.2025 року о 18:05 особа, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_5 щоб дізнатися причини несправності спеціальних технічних засобів для негласного отримання інформації та в ході розмови вказав ОСОБА_5 , що той може повторити спробу складання іспиту через 10 днів, на що останній погодився.
Так, 24.11.2025 року о 18:11 особа, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, здійснила телефонний дзвінок до ОСОБА_5 , уточнивши щодо спливу 10 денного терміну і вказав, що цього разу він буде складати іспит з теоретичної частини на знання правил дорожнього руху у структурному підрозділі Територіального сервісного центру МВС № 7341 
в м. Чернівці.
25.11.2025 року ОСОБА_5 близько 10:30 год, за вказівкою особи, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, прибув до АЗС «AMIC», за адресою: м. Чернівці вул. Південно-Кільцева та почав очікувати на транспортний засіб служби таксі марки “RenaultScenic” з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 . Після прибуття вказаного таксі на АЗС «AMIC», ОСОБА_5 отримав від водія таксі пакет жовтого кольору в якому знаходилась кофта, яка обладнана спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації та в подальшому відправився в якості пасажира на мікроавтобусі марки «Volkswаgen» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 до Територіального сервісного центру МВС № 7341 на вул. Руська, 248-М.
У подальшому ОСОБА_5 прибув на паркувальний майданчик Територіального сервісного центру МВС № 7341, перебуваючи в салоні мікроавтобуса марки «Volkswаgen» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 одів кофту, яка була обладнана спеціальними технічними засобами для негласного отримання інформації чорного кольору із надписом (принтом) «TheNоrthFace», який розташований в районі шиї, після чого пішов до екзаменаційного класу для складання іспиту з теоретичної частини на знання правил дорожнього руху. Після успішного складання іспиту вийшов із структурного підрозділу Територіального сервісного центру МВС та попрямував до транспортного засобу на якому прибув до ТСЦ МВС.
Після цого, ОСОБА_5 сівши за пасажира мікроавтобуса марки «Volkswаgen» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 прибув до закладу харчування «Панська Втіха» за адресою м. Чернівці вул. Руська, 229-А та близько 15:20 год зустрівся з особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділено в окреме кримінальне провадження, та передав останньому пакет жовтого кольору з кофтою, яка обладнана спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації.
У подальшому 23.01.2026 р. в ході проведення санкціонованого обшуку
за місцем проживання осіб, матеріали досудового розслідування щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження було виявлено та вилучено – мобільний термінал стільникового зв`язку «RedMagic 5G», USB-кабель, кофта чорного кольору із закамуфльованою відеокамерою, які відповідно до висновку експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації
№ СЕ26-36/Л/1/1 від 30.03.2026 р., являють собою комплекс, спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації аудіо, -відеоконтролю та спостереження за особою, річчю або місцем та знаходиться у робочому (працездатному) стані
і призначено для отримання, реєстрації та передачі каналами радіозв`язку відеоінформації, за допомогою якого можливо негласно отримувати інформацію.
Законодавством України упорядковано діяльність у сфері обігу спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без 
її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Указом Президента України від 13.04.2001 № 256/2001 «Про впорядкування виготовлення, придбання та застосування технічних засобів для зняття інформації 
з каналів зв`язку» визначено, що реалізацію державної політики з розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного одержання інформації та забезпечення державного контролю і координації діяльності державних органів у цій сфері здійснює Служба безпеки України.
Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VIII (далі - Закон), діяльність, пов`язана з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації підлягає ліцензуванню (Критерії належності та перелік технічних засобів негласного отримання інформації визначаються Кабінетом Міністрів України за поданням Служби безпеки України).
Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону ліцензіат це суб`єкт господарювання, який має ліцензію, а згідно з п. 5 ст. 1 даного Закону, ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.
Згідно з пунктом третім «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 669 «Деякі питання щодо спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації», спеціальні технічні засоби для зняття інформації з каналів зв`язку та інші технічні засоби негласного отримання інформації - технічні, апаратно-програмні, програмні та інші засоби, які відповідають критеріям належності технічних засобів негласного отримання інформації, що мають технічну забезпеченість для негласного отримання (прийому, обробки, реєстрації та/або передачі) інформації, призначені для використання у скритний спосіб, характерний для оперативно-розшукової, контррозвідувальної або розвідувальної діяльності.
Пунктом шостим зазначених «Ліцензійних умов», передбачено, що провадження господарської діяльності, пов`язаної з розробленням, виготовленням, постачанням спеціальних технічних засобів, здійснюється ліцензіатом: для потреб державних органів, підрозділи яких здійснюють оперативно-розшукову діяльність (далі - державні замовники), що передбачає провадження діяльності, пов`язаної 
з державною таємницею (визначається державними замовниками); для потреб міжнародних правоохоронних організацій, спеціальних служб та правоохоронних органів іноземних держав (далі - іноземні замовники); в ініціативному порядку.
Відповідно до пункту сьомого «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-ХII (зі змінами) спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації не можуть перебувати у власності громадян та юридичних осіб недержавної форми власності.
Положенням про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1450 від 27.10.2001, визначено перелік замовників розроблення, виготовлення, придбання та реалізації спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, якими можуть бути виключно центральні органи виконавчої влади, розвідувальні органи, підрозділи яких провадять оперативно-розшукову діяльність (далі - державні замовники), міжнародні правоохоронні організації, спеціальні служби та правоохоронні органи іноземних держав.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, а саме: незаконне придбання та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.
Під час підготовчого судового засідання між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду від 11 червня 2026 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що з урахуванням особи обвинуваченого та наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, виходячи з вимог КК України, пропонувати суду призначити ОСОБА_5 за ч.1 ст. 359 КК України покарання у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди. 
У судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості від 11 червня 2026 року та просили суд затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу наявності підстав для затвердження угоди, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого, а також перевіривши умови угоди на відповідність вимогам ст.ст.472, 473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити. 
Так, відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. 
При цьому, як передбачено ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.   
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, який, відповідно до вимог ст. 12 КК України належить до категорії не тяжких злочинів. 
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. 
Враховуючи сукупність обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, дані, що характеризують його особу, а також ту обставину, що ОСОБА_5 сплатив 60000 грн. на підтримку Збройних Сил України, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, оскільки саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Також судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження укладеної сторонами угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. 
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 472, 473, 475 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 червня 2026 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України. 
Визнати  ОСОБА_5  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців                   ОСОБА_1