Справа № 511/4030/25
Провадження № 22-ц/801/929/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року	Справа № 511/4030/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Голоти Л.О, Рибчинського В.П.,
за участі секретаря судового засідання: Ходакової М.Г.
Позивач: ТОВ «ФК Фінтраст капітал»
Відповідач: ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «ФК Фінтраст капітал» на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.02.2026 року у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:
ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал» звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що  ОСОБА_1 15.04.2024 року , шляхом введення через мобільний застосунок SlonCredit одноразового ідентифікатора Т253, як електронного підпису, уклав в електронній формі з ТОВ «Слон Кредит» кредитний договір № 1557435 ,згідно якого отримав кредитні кошти у розмірі 15 000 грн , що були перераховані на зазначену ним банківську картку НОМЕР_1 ,строком на 359 днів до 10.04.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом і інших передбачених договором платежів. Позивач свої обов`язки за договором виконав і надав відповідачу зазначені кошти ,а ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином ,в зв`язку з чим станом на 27.06.2025 у нього виникла заборгованість в сумі 146 250 грн ,з яких 15 000 грн. - заборгованість з тіла кредиту , 123 750 грн -заборгованість з відсотків, 7500 грн – заборгованість по штрафам/пені. 
27.06.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал»  укладено договір факторингу № 27062025 ,за яким право вимоги за кредитним договором № 1557435 передано останньому .
ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал»  не здійснювало нарахувань заборгованості боржнику за вказаним кредитним договором.
Просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача вказану заборгованість .
Рішенням Ямпільського районного суду від 03.02.2026 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у сумі 69 000 грн, понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1148,05 грн та витрати на правову допомогу у сумі 10 000грн. 
В апеляційній скарзі ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал»  просить зазначене рішення скасувати ,а у справі ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість у розмірі 87 450 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 64 950 грн заборгованість за відсотками та 7500 грн штрафу. Окрім того стягнути судові витрати. Послалось на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки відсотки первинним кредитором були нараховані з врахуванням пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» і є правомірними, а також суд помилково звільнив відповідача від штрафних санкцій .
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Дослідивши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає ,виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Факт підписання кредитного договору, його відповідності ЗУ «Про електронну комерцію», отримання відповідачем кредитних коштів та факту переходу права вимоги до позивача за договором факторингу, сторонами не оспорюється, а встановлені в цій частині рішення суду першої інстанції обставини справи позивачем та відповідачем не оскаржуються ,а відтак, апеляційним судом не переглядаються.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.04.2024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1557435, на умовах повернення, платності, строковості, ТОВ надало відповідачу кредитні кошти у сумі 15000 грн. на строк 360 днів, з процентною ставкою у розмірі 2.50% в день, договір підписано одноразовим ідентифікатором Т253.(а.с.23-31).
Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що відповідачу надано кредитні кошти у сумі 15000 грн. на строк 360 днів, з процентною ставкою у розмірі 2.50% в день, паспорт споживчого кредиту підписано одноразовим ідентифікатором А963 (а.с.33)
Із розрахунку наданого позивачем вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 25.07.2025 року складає 146250 грн., з яких 15000 грн. – заборгованість за кредитом; 123750 грн. – заборгованість за відсотками 7500 грн. - з штрафів/пені.(а.с.36)
З довідки «Приватбанку» №20.1.0.0.0/7-251225/12841-БТ від 25.12.2025 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , 15.04.2024 зараховано переказ у сумі 15000,00 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору № 1557435, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 15 000 грн ,які зобов`язався повернути і сплатити відсотки за користування ними до 10.04.2025 року. Однак, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання не виконав , внаслідок чого у нього станом на 25.07.2025 року утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 146 250 грн, право вимоги якої перейшло до позивача на підставі договору факторингу. Визначаючи розмір дійсної заборгованості відповідача, суд виходив із необхідності застосування норм про обмеження максимальної денної процентної ставки, у зв`язку з чим умови договору в частині нарахування відсотків у розмірі 2,5% на день визнав нікчемними і здійснив перерахунок процентів виходячи із допустимого ЗУ «Про споживче кредитування» розміру відсотків у розмірі 1% на день. Крім того, суд врахував положення законодавства, що діють у період воєнного стану, відповідно до яких позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені), у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Колегія суддів, вважає ,що суд вірно встановив обставини справи, дослідив докази , вірно застосував норми права у цих правовідносинах, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд неправильно застосував норми матеріального права, оскільки відсотки первинним кредитором були нараховані з врахуванням пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» і є правомірними, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Суд першої інстанції частково задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом вірно дійшов висновку, що ТОВ «Слон Кредит» не мало права визначати проценту ставку у розмірі 1,5 % та 2, 5 %, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% на день відповідно до положень ч. 5 ст. 8 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року) – 2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року) – 1,5 %.
Водночас частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пункт 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 
Пунктом 9 ч.1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до п. п.1.5.1. до Договору про надання споживчого кредиту №1557435 від 15.04.2024 стандартна процентна ставка за кредитом: в день становить 2.50%.(а.с.23)
Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Частиною 2 ст.627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи – споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Враховуючи, що договір про надання споживчого кредиту було укладено 15.04.2024, тобто після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», умови укладеного між сторонами договору щодо встановлення денної процентної ставки в день 2.50%, відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», є нікчемними.
Згідно з позовними вимогами та розрахунком заборгованості наданим позивачем заборгованість по процентах нарахована в сумі 123 750 грн. за період з 15.04.2024 року по 10.04.2025, за ставкою 2.50% в день.(а.с.36)
Кредитний договір укладено 15.04.2024 року, тобто після внесення змін до ЗУ «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1, 5% (знижена) та 2, 5 % відповідно є нікчемною в силу положень ч.5 ст. 8 та ч.5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Так, за користування кредитними коштами в період 15.04.2024 року по 10.04.2025 (360 днів), розмір процентів становить 54000 гривень (15000 гривень * 360 днів * 1 % день). 
Доводи апеляційної скарги в цій частині нарахування відсотків підлягають відхиленню, оскільки суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, зменшивши розмір відсоткової ставки, що підлягала застосуванню кредитором при нарахуванні відповідачу заборгованості за відсотками за користування до 1,00% в день від суми кредиту в межах строку кредитування (360 днів).
Таким чином загальна сума, як підлягає стягненню складає 54 000 грн + 15 000 грн = 69 000 грн.
Щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 7500 грн.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України уведено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 дотепер.
Враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 та наведеним позивачем розрахунком останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором № 1557435  в розмірі 7500 грн.
За наведених обставин, враховуючи, що дану неустойку первісним кредитором нараховано у період запровадження воєнного стану, який триває дотепер, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 7500 гривень штрафу( пені), тому доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково звільнив відповідача від штрафних санкцій є безпідставними.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права ,а тому підлягає залишенню без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України,статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати в суді апеляційної інстанції необхідно залишити за апелянтом ТОВ «ФК Фінтраст капітал».
Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382-384, ЦПК України, суд,
Постановив: 
Апеляційну скаргу ТОВ «ФК Фінтраст капітал» залишити без задоволення.
Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.02.2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С. Г. Копаничук 

судді: Л.О. Голота

В.П. Рибчинський