УХВАЛА
25 травня 2026 року
м. Київ
справа № 202/640/24
провадження № 51-5628 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4  на вирок Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2025 рокущодо нього,
встановив:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2025 року вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Виключено з мотивувальної частини вироку обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття.
У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 січня 2026 року вирок Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2025 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Порядок обчислення процесуальних строків передбачено ст. 115 КПК України. Частиною 4 указаної статті процесуального закону встановлено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Так, відповідно до розписки, наданої Дніпровським апеляційним судом, копію вироку Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2025 року засуджений ОСОБА_4 отримав 06 червня 2025 року.
Отже, останнім днем строку подання касаційної скарги для засудженого 
ОСОБА_4 до Верховного Суду на вищезазначений вирок суду апеляційної інстанції було 08 вересня 2025 року (понеділок).
Проте, засуджений звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою лише 
13 травня 2026 року (згідно поштового штемпеля на конверті), тобто поза межами строку на касаційне оскарження, водночас питання про поновлення цього строку не порушує.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням викладеного касаційна скарга засудженого підлягає поверненню. 
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  на вирок Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2025 року щодо нього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1  ОСОБА_2 ОСОБА_3