ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року
м. Київ
справа № 148/1176/25
провадження № 61-12126св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Черняк Ю. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
заявниця - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області, у складі судді Дамчука О. О., присяжних: Кондратюк Н. М., Сулима Л. А., від 05 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Ковальчука О. В., Оніщука В. В., від 27 серпня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви
1. У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи загиблою (померлою), заінтересовані особи: Тульчинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Військова частина НОМЕР_1 .
2. Вимоги заяви ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що її чоловік ОСОБА_2 03 серпня 2022 року був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 , як стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти і приступив до виконання службових обов`язків за посадою 20 серпня 2022 року.
3. 14 жовтня 2022 року під час проведення ротації підрозділів в районі населеного пункту Первомайське Донецької області при перевірці наявності особового складу стало відомо, що її чоловік зник безвісти за особливих обставин, з приводу чого було призначене службове розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 жовтня 2022 року № 809.
4. Під час проведення службового розслідування було встановлено, що 
14 жовтня 2022 року під час виконання бойового завдання після масованого артилерійського і танкового обстрілу противником бойових позицій 2 мотопіхотної роти позицій противник почав штурмові дії. Після тривалого стрілецького бою, частина спостережних постів та окопів була захоплена ворогом. Військовослужбовці за командою командира відійшли з передових позицій на ротний опорний пункт де продовжили відбиття наступу противника. Після закінчення бою, проведення ротації підрозділів та перевірки особового складу було виявлено відсутність солдата ОСОБА_2 . Серед військовослужбовців, які відійшли із захоплених ворогом позицій його не було. Провести пошукові заходи не було можливості через активні бойові дії.
5. За результатами службового розслідування складений висновок, що причиною зникнення безвісті ОСОБА_2 стало виконання бойового завдання по здійсненню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з представниками підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф в Донецькій області.
6. Згідно з сповіщенням про зникнення безвісти від 17 жовтня 2022 року, ОСОБА_2 , стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотний роти військової частини НОМЕР_1 , 1976 року народження, вірний присязі, у бою за Батьківщину зник безвісти 14 жовтня 2022 року на території Донецької області, поблизу населеного пункту Первомайське під час виконання бойових завдань.
7. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставина за № 20230619-918 ОСОБА_2 , вважається зниклим безвісти за особливих обставин.
8. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Побережне Вінницького району Вінницької області, громадянина України, загиблим (померлим) за обставин безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 . Датою смерті громадянина ОСОБА_2 вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 , а місцем смерті - село Первомайське Донецької області, Україна.
Короткий зміст оскаржених судових рішень
9. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області 
від 05 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 27 серпня 2025 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
10. Суди попередніх інстанції виходили з того, що заявниця не надала доказів, які б вказували на загибель її чоловіка, зокрема показання очевидців подій, які 14 жовтня 2022 року приймали участь у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Авдіївське (колишнє Первомайське) Донецької області разом з ОСОБА_2 та були свідками можливої загибелі 
ОСОБА_2 . Також не надано доказів заходів щодо розшуку ОСОБА_2 .
11. Надані  ОСОБА_1 витяги з наказів і акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , які були досліджені у судовому засіданні, не є доказами, що вказують на можливу загибель ОСОБА_2 14 жовтня 
2022 року, а населений пункт Авдіївське Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області є територією активних бойових дій з 24 лютого 2022 року.
12. Апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, додатково звернув увагу, що населений пункт Авдіївське з 02 травня 2024 року перебуває під тимчасовою окупацією рф, але доказів для припущення смерті ОСОБА_2 зібрано недостатньо. Із фактично єдиного доказу - акта службового розслідування неможливо припустити вірогідну смерть 
ОСОБА_2 , оскільки він може перебувати у полоні.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 27 серпня 2025 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення заяви.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
14. 25 вересня 2025 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 27 серпня 2025 року.
15. Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 148/1176/25, які у жовтні 2025 року надійшли до Верховного Суду.
16. Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
17. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22, від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
18. Вказує, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевно свідчать про її загибель, а обставини, що дають підстави припускати смерть такої особи, тобто у цьому випадку зникнення безвісті за обставин тривалого стрілецького бою, масованого артилерійського та танкового обстрілу позицій, відбиття наступу противника.
19. Наголошує, що датою завершення бойових дій в селі Авдіївське Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області є 01 травня 2024 року, з якої має відраховуватися шестимісячний строк для звернення до суду з цією заявою.
20. Вважає, що надані нею докази у сукупності з тим, що представник Військової частини НОМЕР_1 підтримав подану заяву та викладені в ній обставини, дають можливість зробити припущення про смерть ОСОБА_2 .
21. Зауважує, що з 14 жовтня 2022 року, вже минуло три роки, а з моменту закінчення активних бойових дій на території де зник без вісті її чоловік і до звернення до суду з цією заявою - більше року.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Обставини справи, встановленні судами
22.  ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .
23. Відповідно до витягу з наказу № 232 від 20 серпня 2022 року Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), солдат ОСОБА_2 вважається таким, що з 20 серпня 2022 року прибув до складу сил і засобів здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_4 », оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
24. Відповідно до витягу з наказу № 809 від 15 жовтня 2022 року Військової частини НОМЕР_1 , призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти за особливих обставин стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 .
25. Відповідно до витягу з наказу № 609 від 21 жовтня 2022 року Військової частини НОМЕР_1 , в ході службового розслідування було встановлено, що стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 
2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 виконував бойові завдання пов`язані із захистом Батьківщини, здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відбиття збройної агресії рф в районі населеного пункту Первомайське (нині - Авдіївське) Донецькій області, що призвело до зникнення безвісти за особливих обставин. Місце знаходження солдата ОСОБА_2 наразі невідоме.
Стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 
2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 визнано таким, що з 15 жовтня 2022 року по теперішній час зник безвісти за особливих обставин.
26. Згідно рапорту командира 2 мотопіхотної Військової частини НОМЕР_1 
від 15 жовтня 2022 року, під час проведення 14 жовтня 2022 року ротації підрозділів в районі населеного пункту Первомайське Донецької області при перевірці наявності особового складу стало відомо, що стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 зник безвісти за особливих обставин. Пошукові заходи здійснити наразі немає можливості через активні бойові дії. Станом на 15 жовтня 2022 року будь-які дані про місце знаходження солдата ОСОБА_2 .
27. Згідно з актом службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 
від 21 жовтня 2022 року, стрільця-санітара 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 визнано таким, що з 15 жовтня 2022 року по теперішній час зник безвісти за особливих обставин.
28. Відповідно до витягу з наказу № 288 від 15 жовтня 2022 року Військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_2 визнано безвісно зниклими в зоні збройного конфлікту, при здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванням збройної агресії російської федерації в Донецькій області, при захисті Батьківщини під час воєнного стану, 
з ІНФОРМАЦІЯ_3 .
29. Згідно з сповіщенням про зникнення безвісти від 17 жовтня 2022 року за №2597, ОСОБА_2 , стрілець-санітар 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотний роти Військової частини НОМЕР_1 , 1976 року народження, вірний присязі, у бою за нашу Батьківщину зник безвісти 
14 жовтня 2022 року на території Донецької області, поблизу населеного пункту Первомайське під час виконання бойових завдань.
30. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставина за № 20230619-918 від 19 червня 2023 року, ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти за особливих обставин.
31. У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що офіційно в організації, які займаються пошуком зниклих безвісті військовослужбовців з приводу пошуку ОСОБА_2 , вона не зверталася. Усно зверталася в організацію «Червоний Хрест», звідки зворотного зв`язку не було.
32. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російської федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року 
№ 376, населений пункт Авдіївське Донецькій області у період з 24 лютого 
2022 року по 01 травня 2024 року був територією активних бойових дій. 
З 02 травня 2024 року населений пункт Авдіївське Донецькій області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
33. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
34. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
35. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
36. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
37. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
38. Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
39. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішувала виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії. 
40. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій 
статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. 
41. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
42. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
43. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
44. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
45. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
46. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
47. Ці обставини суд встановлює на підставі відповідних доказів, якими можуть бути, зокрема, але не виключно, накази командира військової частини, бойові розпорядження, акти службового розслідування, матеріали кримінального провадження, інформація державних органів та міжнародних інституцій, показання свідків, фото- відеоматеріали тощо.
48. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній окремій справі.
49. Частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
50. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2026 року у справі 
№ 940/517/25 наголосив, що «Регулярні обміни військовополоненими підтверджують, що особи, які вважалися безвісти зниклими або загиблими, можуть бути звільненими з полону через значний проміжок часу. Зокрема, широкий суспільний резонанс отримала ситуація, коли військовослужбовець, якого у 2022 році визнано загиблим, а у 2023 році після проведення ДНК-експертизи - поховано, під час обміну військовополоненими 05 лютого 
2026 році повернувся в Україну живим.
Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені у рішенні «Україна та Нідерланди проти росії» (об`єднані заяви № 8019/16, 43800/14, 28525/20 та 11055/22) від 09 липня 2025 року, у якому суд констатував системні порушення прав людини, пов`язані, зокрема, з незаконним утриманням або відсутністю інформації про їх долю у контексті збройного конфлікту на території України. У зазначеному рішенні ЄСПЛ звернув увагу на численні випадки позбавлення волі та утримання осіб без зв`язку із зовнішнім світом, що об`єктивно ускладнює встановлення їх місцезнаходження.
Вказані обставини наочно свідчать про існування реального ризику помилкового встановлення факту смерті особи та оголошення особи померлої у ситуації, коли такі особи фактично можуть перебувати у полоні або в інших умовах, що унеможливлюють встановлення їх місцезнаходження, а тому застосування скорочених строків, передбачених статтею 46 ЦК України, може призвести до передчасного констатування смерті людини, яка фактично є живою».
51. У розглядуваній справі судами попередніх інстанцій встановлено, що сукупність досліджених у справі доказів не дає підстав для обґрунтованого припущення смерті ОСОБА_2 .
52. При цьому судами враховано, що з наявних у справі матеріалів службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 , зокрема за відсутності відомостей державних органів та міжнародних інституцій щодо інформації про перебування ОСОБА_2 у полоні, показань осіб, які були свідками можливої загибелі ОСОБА_2 , неможливо з достатнім ступенем ймовірності припустити вірогідну смерть останнього.
53. За цих обставин справи суди попередніх інстанцій, на момент розгляду заяви ОСОБА_1 про оголошення  ОСОБА_2 загиблим (померлим), тобто до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій на місці ймовірної загибелі останнього, дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви.
54. Строки, передбачені частиною другою статті 46 ЦК України, у розглядуваній справі мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_2 (населений пункт Авдіївське Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області), тобто з ІНФОРМАЦІЯ_6 року.
55. Посилання судів попередніх на неможливість відрахування строків, передбачених частиною другою статті 46 ЦК України, з огляду на тимчасову окупацію державою-агресором населеного пункту Авдіївське Очеретинської селищної територіальної громади Покровського району Донецької області 
з 02 травня 2024 року, є помилковими.
56. Проте, враховуючи, що судами попередніх інстанцій встановлено недостатність наданих  ОСОБА_1 доказів для вірогідного припущення смерті ОСОБА_2 у скорочені строки, передбачені другим реченням частини другої статті 46 ЦК України, ці помилкові посилання не призвели до неправильного вирішення справи.
57. Зважаючи на викладене, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви, з мотивів недоведеності, не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22, від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23, на які  ОСОБА_1 посилається у касаційній скарзі.
58. Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
59. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
60. Підстав для скасування оскаржуваних судових рішень через порушення норм процесуального права Верховним Судом не встановлено.
61. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
62. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
63. Оскаржені судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
64. Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
65. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
66. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.
67. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 червня 2025 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 27 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: 	Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара Ю. В. Черняк В. В. Шипович