РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(заочне)

Справа №568/481/26
Провадження №2/568/394/26

01 червня 2026 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Троцюк В.О.
секретаря судового засідання Гуменюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з  ОСОБА_2 , укладений 16 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №66.
В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі із 16 липня 1984року. В шлюбі в них народилась двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачкою не склалось, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Примирення між ними не можливе, оскільки вони повністю втратили почуття любові та взаємоповаги і разом не проживають вже тривалий час. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинені та існують лише формально, збереження шлюбу вважає недоцільним, примирення виключається. 
Позивач та її представник адвокат Герасимчук О.О. в судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просить їх задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило.
Суд у зв`язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.
На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №66. (а.с.5)
В шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в свідоцтвах про народження яких сторони вказані батьками (а.с.6,7)
Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки та не бажають їх поновлення. 
Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. 
Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). 
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.
Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».
Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.
Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітніх дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд вважає за необхідне зазначити про наступне.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункти 168-169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року, справа № 922/1964/21, Провадження № 12-14гс22).
Згідно долученої до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги від 20.03.2026 року, встановлено, що такий укладено між адвокатом Герасимчуком Олегом Олександровичем та позивачем ОСОБА_1 з метою отримання останньою правової допомоги у справі про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .
Відповідно до п.3.1 Розділу 3 договору, клієнт сплачує Адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі 6000 (шість тисяч гривень). За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом в безготівковій формі на розрахунковий або картковий рахунок Адвоката.
Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
А тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 6000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1064,96 грн. судового збору, сплаченого нею при поданні позову. 
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-80, 259, 263, 264, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.105,110,112 СК України, суд,-
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 113 СК України, ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), який зареєстрований 16 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №66 - розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривень 96 копійок, пов`язані зі сплатою судового збору, а також 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Троцюк