ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Львів	Справа № 300/5891/24 пров. № А/857/52937/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання – Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду у режимі відеоконфренції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року про прийняття звіту у справі №300/5891/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Панікар І. В.,
дата ухвалення рішення – 24 листопада 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – 01 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення від 17 липня 2024 року №09850009694 про відмову їй, як інваліду II групи, у переведенні на пенсію по інвалідності, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, зобов`язати відповідача з 10 липня 2024 року призначити, здійснити нарахування та провести їй виплату пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09 липня 2024 року №19 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01 липня 2024 року №35/59-4.01/630. 

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17 липня 2024 року №092850009694. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, відповідно до вимог Закону України “Про державну службу”, починаючи з 10 липня 2024 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 (т.1 .с.154-155). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в строк протягом 30-ти днів з моменту отримання даної ухвали подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року по справі №300/5891/24.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 (т.2 а.с.90-92). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в строк протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 в повному обсязі.
На виконання зазначеної ухвали в суд надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за змістом якого зазначено про те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 (з врахуванням ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року) ОСОБА_1 переведено з 10 липня 2024 року на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України “Про державну службу", внаслідок чого розмір пенсії з 10 липня 2024 року становить 23410,80 грн (т.2 а.с.101).
14 листопада 2025 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на адресу суду надійшло доповнення до звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 (т.2 а.с.160-161), яке мотивоване тим, що на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 13 листопада 2025 року надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області від 13 листопада 2025 року за №0900-0502-9/56939, яким повідомлено, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 ОСОБА_1 з 10 липня 2024 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» та розмір пенсійної виплати з 10 липня 2024 року складає 23410,80 грн. Суму доплати - 200678,14 грн за період з 10 липня 2024 року по 31 серпня 2025 року внесено в Реєстр судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету. Виплату боргу за період з 01 вересня 2025 року по 31 жовтня 2025 року в сумі 46821,60 грн нараховано додатковими відомостями на картковий рахунок АТ КБ "Приватбанк”, дата виплати 18 число.
Водночас, 04 листопада 2025 року від позивачки надійшло клопотання, за змістом якого остання просить суд накласти штраф за невиконання рішення від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 та зобов`язати відповідача виконати дане судове рішення (т.2 а.с.110-112), яке мотивоване тим, що їй з 10 липня 2024 року не призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», не здійснено нарахування пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства та від моменту набрання рішенням законної сили не виплачено жодних коштів. Звернуто увагу суду на те, що з липня 2025 року виплата такої пенсії припинена. Крім того, вказує, що відповідач з 10 липня 2024 року при призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» врахував лише одну довідку та розрахував пенсію з 08 лютого 2025 року, а не як зобов`язано судом з 10 липня 2024 року. Зокрема, позивачкою акцентовано увагу суду на тому, що відповідач при здійсненні нарахування пенсії безпідставно зняв надбавку за понаднормований стаж та надбавку за проживання в гірському населеному пункті, не здійснивши при цьому індексацію пенсії, яка передбачена постановою КМУ України від 25 лютого 2025 року за №209. При цьому, позивачка також покликається на правові позиці Верховного Суду.
10 листопада 2025 року від позивачки надійшло клопотання, за змістом якого остання просить суд не приймати звіт відповідача про виконання рішення від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 та встановити останньому новий строк для подання звіту про виконання рішення суду (т.2 а.с.128-131). На обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на мотиви, аналогічні тим, що викладені у її попередньому клопотанні, поданому у межах контролю за виконанням рішення суду.
14 листопада 2025 року від представника відповідача на адресу суду надійшла відповідь на заперечення щодо прийняття звіту, за змістом якого вказано на мотиви, аналогічні тим, що викладені у доповненні до звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року в адміністративній справі №300/5891/24 (т.2 а.с.174-175).
17 листопада 2025 року від позивачки надійшло клопотання про накладення на відповідача штрафу за невиконання рішення від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 та встановлення останньому нового строку для подання звіту про виконання рішення суду (т.2 а.с.183-185), яке мотивоване тим, що набрання чинності Постановою КМУ №821 відбулося 17 липня 2025 року, а рішення суду у справі №300/5891/24 набрало законної сили 14 липня 2025 року, внаслідок чого положення останньої не можуть застосовуватися до позивачки. Повторно наголосила, що дії відповідача у частині не врахування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09 липня 2024 року №19 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01 липня 2024 року №35/59-4.01/630 є протиправними. Посилається на висновки Верховного Суду.
24 листопада 2025 року від позивачки надійшло клопотання, за змістом якого вказує, що рішення суду у вказані справі не виконується, а надані стороною відповідача докази не підтверджують зворотного. Зокрема, звернуто увагу суду, що не врахування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01 липня 2024 року №35/59-4.01/630 (т.2 а.с.209).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 31 жовтня 2025 року про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позивача, визначеним у вищевказаних клопотаннях від 10 листопада 2025 року, від 17 листопада 2025 року, від 24 листопада 2025 року, які подані в суд першої інстанції. На думку позивача, рішення суду у цій справі не виконується, а надані стороною відповідача докази не підтверджують протилежного. Вказує, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд дійшов помилкового висновку про фактичне виконання судового рішення, а тому з врахуванням наведеного вище просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу у суд першої інстанції для продовження розгляду у межах судового контролю.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін. 
Позивач (апелянт)- ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та у задоволенні заяви про прийняття звіту відмовити.
Представник відповідача – Марголич В. В. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 31 жовтня 2025 року про виконання судового рішення у справі №300/5891/24, оскільки, на переконання суду, відсутні передумови стверджувати про триваюче порушення прав позивачки, що обумовлене невиконанням судового рішення відповідачем в межах предмету спору у справі №300/5891/24 саме на момент розгляду звіту.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14, 370 КАС України.
За змістом ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382, 382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.2 ст.382-1 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом ч.1 ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ст.382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин 2 та/або 3 статті 382-2 цього Кодексу.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини 3 статті 382-1 цього Кодексу.
Таким чином, з системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. Такі заходи судового контролю підлягають застосуванню у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17 липня 2024 року №092850009694. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, відповідно до вимог Закону України “Про державну службу”, починаючи з 10 липня 2024 року.
Рішення у справі №300/589124 набрало законної сили 14 липня 2025 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в строк протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 в повному обсязі.
Так, підставою для зобов`язання пенсійного органу подати звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 в повному обсязі було те, що рішення суду від 01 січня 2025 року виконано лише частково, оскільки за наданими відповідачем поясненнями та протоколами пенсія позивачці з 10 липня 2024 року по 08 лютого 2025 року виплачувалась у попередньому розмірі, що не відповідає способу виконання, визначеному судовим рішенням.
Матеріалами справи стверджується, що представником відповідача долучено копію протоколу перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 30 жовтня 2025 року, зі змісту якого вбачається, що з 10 липня 2024 року позивачці призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір пенсії до виплати, з урахуванням підвищення як жителю гірського району, становить – 23410,80 грн. Підстава призначення – за рішенням суду з 10 липня 2024 року по довічно (т.2 а.с.102).
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківський області листом 13 листопада 2025 року №0900-0502-9/56939 повідомлено відповідача про те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 ОСОБА_1 з 10 липня 2024 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» та розмір пенсійної виплати з 10 липня 2024 року складає 23410,80 грн. Суму доплати - 200678,14 грн за період з 10 липня 2024 року по 31 серпня 2025 року внесено в Реєстр судових рішень та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету. Виплату боргу за період з 01 вересня 2025 року по 31 жовтня 2025 року в сумі 46821,60 грн нараховано додатковими відомостями на картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк», дата виплати 18 число (т.2 а.с.169).
Згідно з розрахунком доплати відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24 за період з 10 липня 2024 року по 31 серпня 2025 року, ОСОБА_1 донараховано пенсії з 10 липня 2024 року по 01 серпня 2025 року в розмірі 200678,14 грн (т.2 а.с.168).
Зі змісту довідки про доходи від 23 листопада 2025 року вбачається, що з вересня 2025 року виплата пенсії ОСОБА_1 здійснювалася у розмірі 23410,00 грн (т.2 а.с.203).
При цьому, ОСОБА_1 не заперечує факту нарахування пенсії за період з 10 липня 2024 року, однак зазначає, що при визначенні розміру пенсійної виплати відповідач не врахував одну із поданих нею довідок, а саме: архівну довідку від 01 липня 2024 року щодо складових заробітної плати, яка підлягала обов`язковому врахуванню при призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» та інших надбавок, що, на її думку, свідчить про неповне виконання рішення суду в частині правильного та повного обчислення розміру пенсії з 10 липня 2024 року з урахуванням усіх передбачених законом складових грошового забезпечення.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному рішенні №300/5891/24 надавалася правова оцінка правомірності прийняття рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській від 17 липня 2024 року за №092850009694, яким позивачці відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з мотивів недосягнення нею пенсійного віку, необхідного для призначення цього виду пенсії, тобто предметом спору у цій справі не були питання, пов`язані з обчисленням конкретного розміру пенсії, включаючи врахування довідок про складові заробітної плати, надбавок, індексації чи застосування архівних відомостей, внаслідок чого, вказане не є предметом розгляду, а відтак оцінка дій відповідача щодо не врахування архівної довідки від 01 липня 2024 року або інших складових пенсії не може бути предметом розгляду в межах заяви про встановлення судового контролю, оскільки стаття 383 КАС України не передбачає можливості зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти нові дії, які не були предметом первісного позову та невизначені рішенням суду.
Доводи позивачки про виплату фіксованої суми, а саме: 23410,80 грн, під час виконання вищевказаного рішення суду стосуються обставин, які не були предметом спору у справі №300/5891/24. Відповідно, правова оцінка судом їм не надана та не може надаватися в порядку статті 383 КАС.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно здійснено аналіз поданого звіту пенсійним органом та встановлено факт переведення позивачки з 10 липня 2024 року на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», нарахування і виплату розміру пенсії у відповідності до однієї із довідок про розміри заробітної плати, які подавалися позивачкою на момент звернення із відповідною заявою у розмірі 23410,80 грн на місяць. При цьому, різниця між попереднім розміром пенсійних нарахувань перерахована позивачці за період з 10 липня 2024 року по 31 серпня 2025 року в сумі 200678,14 грн та включена до боргових зобов`язань Пенсійного Фонду, а суми пенсійних виплат за період з 01 вересня 2025 року по листопад 2025 року у сумі 70419,75 грн. нараховані та виплачені позивачці безпосередньо.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для прийняття звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року у справі №300/5891/24.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року про прийняття звіту у справі №300/5891/24 прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС таку необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 370, 372, 382, 382-1, 382-2, 382-3, 383 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року про прийняття звіту у справі №300/5891/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 27 квітня 2026 року.