Справа №155/525/26
Провадження №3/155/179/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
28.04.2026 м. Горохів
Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючої, за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 02 квітня 2026 року о 16 годині 40 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї, тобто умисно вчинила дії економічного та психологічного характеру, що не завдало фізичного болю, а саме: пошкодила автомобіль марки Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні визнала, щиро розкаялася. Зазначила, що у неї з ОСОБА_2 виник конфлікт, внаслідок чого вона пошкодила його автомобіль: проколола колеса, побила скло. Завдані збитки частково відшкодувала, а саме, полагодила колеса автомобіля, і в подальшому планує відшкодувати решту збитків. Вказала, що є інвалідом ІІ групи. 
ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що співмешканка ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння побила бокове скло в автомобілі марки Renault Kangoo, а також проколола чотири колеса. Зазначив, що ОСОБА_1 має психічний розлад, її стан постійно погіршується, внаслідок чого виникають конфлікти та непорозуміння. Просив призначити покарання у виді адміністративного арешту.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України стверджується матеріалами справи:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №597694 від 02.04.2026 р.;
рапортом начальника відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, відповідно до якого 02 квітня 2026 року о 17 годині 11 хвилини на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , дружина в стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, а саме: б`ється, ображає, шарпає за одяг, пошкодила автомобіль, пробила колеса в автомобілі; 
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02 квітня 2026 року;
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 квітня 2026 року;
а також іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_1 суддя вважає визнання вини; обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.
Як вбачається з довідки відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 03.04.2026 року №44472-2026, відповідно до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» у продовж року громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності не притягалася. Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду №93 від 09.02.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, потребує стороннього догляду.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушниці, яка є інвалідом ІІ групи (загальне захворювання), її майновий стан, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину визнала, розкаялася, частково відшкодувала заподіяну шкоду, водночас відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою вона притягається до адміністративної відповідальності, у виді штрафу.
Щодо позиції ОСОБА_2 про психічний розлад ОСОБА_1 суддя зазначає наступне.
Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
Осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що під час вчинення злочину людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В Україні діє презумпція психічного здоров`я, відповідно до якої кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством. Психічні розлади - це розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті; тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Отже, психічнохворий (душевнохворий) - людина, яка страждає від психічного розладу. Це узагальнена назва розладів психічної діяльності людини; вона й з`ясовується у законодавстві як медико-біологічний критерій неосудності.
Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Між осудністю й виною є тісний взаємозв`язок. Осудність, як і вина, - невід`ємний елемент складу адміністративного правопорушення. Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. 
Якщо під час провадження адміністративних справ виникає питання з приводу психічного стану особи, за відповідним рішенням суду призначається судово-психіатрична експертиза.
Отже, з наведеного випливає, що для встановлення факту психічного розладу, необхідно провести судово-психіатричну експертизу, висновок якої і буде підставою для визнання особи неосудної, тобто такої, яка не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
Суд відхиляє твердження ОСОБА_2 про те, що на час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 є психічно хворою особою, оскільки питання про проведення зазначеної експертизи ОСОБА_1 не вирішувалося та судді не надано будь-яких доказів, які б прямо вказували на її недієздатність.
Дана міра адміністративного стягнення, на думку судді, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Як вбачається із копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 19 березня 2024 року, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 173-2, 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя –
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винною  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
У випадку добровільної несплати штрафу відповідно до ст. 308 КУпАП його розмір стягнути з  ОСОБА_1 у подвійному розмірі.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області          Яремчук С.М.