Справа № 161/2097/26 
Провадження № 3/161/1116/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., за участю секретаря судового зсідання - Остимчук О.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Поліщука В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

28.01.2026 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов для розгляду протокол серії ЕПР № 574026 від 23.01.2026 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого 23.01.2026 року о 21:40 годин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння провадився зі згоди водія у передбаченому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARMF - 0300. Результат: 2,34 проміле, тест №1569. Від керування транспортним засобом відсторонений.
Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.2.9 ПДР та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні заперечив. Суду пояснив, що відпочивав разом з друзями біля старого ринку. Біля 22:00 годин подзвонив товаришу ОСОБА_2 та попросив, щоб той завіз його до дому. ОСОБА_2 , погодився та заїхав по нього. В автомобілі було тепло, тому ОСОБА_1 задрімав, а коли прокинувся, ОСОБА_2 не було в автомобілі, а машина заїхала в насип снігу, де і загрузла.
Через деякий період часу, до нього підійшли військовослужбовці Національної Гвардії України. ОСОБА_1 повідомив, що вказаний транспортний засіб, яким керував його товариш ОСОБА_2 , під час руху занесло і він заїхав у сніговий насип. На даний час водій пішов за лопатою, щоб витягнути транспортний засіб з насипу снігу.
Працівники Національної Гвардії України почули запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 та запитали чи вживав він алкоголь. Останній повідомив, що алкоголь вживав, однак даним автомобілем не керував в стані алкогольного сп`яніння. 
Працівники Національної Гвардії України викликали наряд патрульної поліції.
Коли на місце прибули працівники патрульної поліції, ОСОБА_1 повідомив їм, що транспортним засобом керував ОСОБА_2 . Однак, працівниками патрульної поліції було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.
В подальшому, пересічні водії допомогли витягнути транспортний засіб зі снігового насипу та припарковати його на автозаправну станцію (АЗС) БРСМ.
В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокат Поліщук В.А., вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні заперечив, просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 с. 130 КУпАП з посиланням на пояснення, надані свідком ОСОБА_2 , а також відсутність відео доказів факту перебування за кермом та керування транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 . 
В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_2 .
Так, вказаний свідок повідомив суду, що йому зателефонував його знайомий ОСОБА_1 та попросив завести до дому, на що він погодився, заїхав за ним та забрав його. Так, підтвердив факт того, що транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , керував саме він, проте, під час руху по вул. Глушець, автомобіль занесло, внаслідок ожеледиці, і він заїхав в сніговий намет. Оскільки, він проживав неподалік від місця події, ним було прийнято рішення піти додому, взяти лопату для того, щоб витягнути автомобіль з намету, що він і зробив. Вже пізніше дізнався про те, що до транспортного засобу «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибули працівники Національної Гвардії України, а , згодом і працівники поліції, якими було складено на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка, працівник УПП ДПП у Волинській області, капрал поліції ОСОБА_3 , пояснила суду, що 23.01.2026 року надійшов виклик від військовослужбовців Національної Гвардії України. Прибувши за адресою: місто Луцьк, вулиця Глушець, будинок 39а, було виявлено екіпаж Національної Гвардії України, які помітили транспортний засіб «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який намагався виїхати із снігового насипу. В ході спілкування екіпаж Національної Гвардії України помітив, що ймовірно ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Військовослужбовці Національної Гвардії України повідомили, що вказані вище події відображені на відеозаписі їхніх нагрудних відео реєстраторів. 
Працівник поліції капрал поліції ОСОБА_3 особисто не бачила факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , не бачила відеозапису, на який посилались військовослужбовці Національної Гвардії України, а також підтвердила, що не зверталась до Національної Гвардії України з метою отримання в якості доказу факту керування транспортним засобом Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ..
Так, судом достеменно встановлено, що запитів до Національної Гвардії України про витребування відео з нагрудних відео реєстраторів військовослужбовців Національної Гвардії України, про події, які мали місце 23.01.2026 року по вул. Глушець, будинок 39а, працівниками поліції не було зроблено. Також поліцією відео з камер спостереження із автозаправної станції (АЗС) БРСМ не вилучалося та до матеріалів адміністративного провадження не долучалося.
Зазначене підтвердила під час розгляду справи капрал поліції ОСОБА_3 . 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до відповідальності, адвоката Поліщука В.А., допитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, в тому числі відтворивши відеозапис з місця події, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що 23.01.2026 року поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Волинській області капралом поліції Чуй Т.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 574026, яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 574026 від 23.01.2026 року, 23.01.2026 року о 21:40 годин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння провадився зі згоди водія у передбаченому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARMF – 0300, результат 2,34 проміле.
Суд звертає увагу на наступні обставини.
Безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 було надано пояснення, згідно яких останній не перебував за кермом транспортного засобу транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Вказане також підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.
Окрім цього, суд відтворив під час судового розгляду справи відеозапис з бодікамер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано події, які мали місце 23.01.2026 року, о 21:40 годин, проте даний відеоносій не містить доказів (не зафіксовано) факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
Верховний Суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).
На відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 574026 від 23.01.2026 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зафіксовано руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , зупинку автомобіля після його руху, під керуванням ним водієм ОСОБА_1 .
У постанові Верховного Суду №404/4467/16-а від 20.02.19р. викладений правовий висновок, відповідно до якого керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі; експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Разом з тим, особа, якою складались матеріали про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, капрал поліції Чуй Т.О., підтвердила в судовому засіданні, що нею не вживалось жодних заходів задля отримання доказів керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які, відповідно й не були додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які було скеровано до суду для розгляду. 
Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.
Технічні записи додані до протоколу, не підтверджують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Суд звертає увагу, що запитів до Національної Гвардії України про витребування відео з нагрудних відео реєстраторів працівників Національної Гвардії України, про подій які мали місце 23.01.2026 року по вул. Глушець, будинок 39а, працівниками поліції не було зроблено. Також поліцією відео з камер спостереження із автозаправної станції (АЗС) БРСМ не вилучалося та до матеріалів адміністративного провадження не долучалося.
Судом, за клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука В.А., була направлена вимога до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, про надання відео з нагрудного відео реєстратора оператора РЕБ та БПЛА НГУ в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 фіксування адміністративного правопорушення, що відбулось 23.01.2026 року о 21 год.40 хв., протокол серії ЕПР1 №574026 від 23.01.2026 року.
01.06.2026 року до суду надійшло повідомлення Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, з якого вбачається, що на підставі п. 9 Розділу VІІ наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13.01.2021 № 12 «Про затвердження Інструкції із застосування військовослужбовцями Національної гвардії України технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки відеозапису» строк зберігання відеозаписів становить 30 (тридцять) діб. У зв`язку із тим, що вказані події мали місце 23.01.2026, запитуваний відеозапис відсутній у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії.
У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Аналізуючи у сукупності докази по справі, суд встановив, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винні дії ОСОБА_1 , зокрема, щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП, п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області     Т.А. Антіпова