ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "26" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/822/26	
Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 916/822/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс’’ (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10а) в особі філії ,,Інфоксводоканал’’ (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5)
до Житлово-експлуатаційної контори (Дочірнє підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одеський завод керамічних виробів’’) (65017, м. Одеса, вул. Багрицького, буд. 12 ,,А’’)
про стягнення 355981,04 грн,
обставини справи:
06.03.2026 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс’’ в особі філії ,,Інфоксводоканал’’ (далі ТОВ ,,Інфокс’’), в якій просить стягнути з Житлово-експлуатаційної контори (Дочірнє підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одеський завод керамічних виробів’’) (далі ЖЕК) заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, обслуговування та заміну комерційного вузлу обліку за період з 01.06.2025 по 01.02.2026 у сумі 355981,04 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ ,,Інфокс’’ посилається на порушення відповідачем умов колективного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 10127 шляхом неоплати вартості наданих послуг.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 10.03.2026: прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 916/822/26; постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).
Представник відповідача відзив на позовну заяву та будь-яких інших пояснень по справі не надав. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується доказами надсилання ухвали суду на поштову адресу відповідача, вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка повернулась неврученою з відміткою про відсутність адресата, а також шляхом публікації ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
З урахуванням викладеного, змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання, тому неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.
Щодо строку розгляду справи господарський суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. 
Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених ст.2,4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).
Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.
Отже, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.
Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.
Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.
установив:

17.09.2018 між ТОВ ,,Інфокс’’ (Виконавець) та ЖЕК (Споживач) укладено колективний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 10127 (Договір), згідно з п.2.1 виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені Договором. Місцем надання послуг виконавцем споживачу є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування майнової (балансової) приналежності водопровідних та каналізаційних мереж.
Підпунктами 3.1.1, 3.1.2, 3.1.5 п.3.1 Договору обумовлено, що кількість поставленої Споживачу води визначається за показами комерційного засобу обліку, зареєстрованого у Виконавця; зняття показів засобів обліку здійснюється, як правило, щомісяця; обсяг наданих споживачу послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води.
У пп.3.2.1 п.3.2 Договору вказано, що виконавець щомісячно надає споживачу рахунок для оплати за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідно до встановлених тарифів.
Пункт 3.2.6 Договору передбачає, що витрати виконавця на обслуговування та заміну вузла (-ів) комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовується споживачем шляхом сплати виконавцю внесків на обслуговування та заміну вузла (-ів) комерційного обліку.
Споживач зобов`язаний сплачувати вартість наданих йому виконавцем послуг в строк до 30 числа поточного місяця (пп.4.3.4 Договору)
Згідно з п.8.1 Договору цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається продовженим на новий строк, якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору.
Як убачається з додатку №2 до Договору ,,Дислокація об`єктів’’ послуги надавалися у житлові будинки, об`єм води – 1849,3 м.куб., стоки – 1849,3 м.куб.
Договір підписано сторонами та скріплено печатками контрагентів.
Як убачається з актів №12088 від 20.05.2025 (показник на вузлі обліку водопостачання – 39375 куб.м) та №15224 від 25.06.2025 (показник на вузлі обліку водопостачання – 41319 куб.м), діаметр лічильника - 80 мм.
З наряд-завдання від 25.07.2025 № 1261661 убачається, що спожито 43639 куб.м, від 29.01.2026 № 1307843 спожито – 54485 куб.м.
Як убачається з документу ,,Інформація про споживача/Дані приладів обліку’’ від 06.02.2026 фактичні витрати ЖЕК становлять 15110 куб.м.
За посиланнями позивача, розрахунок заборгованості здійснений за тарифами затвердженими Постановами НКРЕКП від 24.12.2024 № 2306 та від 30.12.2025 № 2288.
Відповідно до указаних Постанов встановлено, що тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення застосовуються для населення на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року, а саме: на централізоване водопостачання у розмірі 14,93 грн. за 1 куб.м без ПДВ (17,916 грн. за 1 куб.м з ПДВ); на централізоване водовідведення 14,37 грн за 1 куб.м без ПДВ (17,244 грн. за 1 куб.м з ПДВ).
Наказом ТОВ ,,Інфокс’’ від 30.12.2021 ,,Про затвердження та введення в дію плати за обслуговування системи автоматизованої передачі даних та плати за обслуговування та заміну вузла комерційного обліку холодної води з 01 січня 2022 року затверджено для споживачів щомісячну плату за обслуговування та в залежності від діаметра вузла обліку.
У додатку до наказу встановлено, що розмір плати на місяць за таку послугу для вузла обліку діаметром 80 мм становить 293,92 грн без ПДВ.
З метою стягнення заборгованості Виконавцем надіслано на адресу Споживача досудове попередження від 06.02.2026 № 92957 та акт звірки від 06.02.2026 № 1309041 із зазначенням загальної суми боргу у розмірі 355981,04 грн (2821,60 грн обслуговування та заміна комерційного вузла обліку, 353159,44 грн послуги водопостачання, послуги водовідведення), ігнорування якого спричинило звернення ТОВ ,,Інфокс’’ до господарського суду в рамках провадження у цій справі.
Згідно з приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)…
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Частиною 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю показань відповідного вузла обліку, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем комунальної послуги приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної комунальної послуги за попередні 12 місяців. Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем.
Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
При цьому ТОВ ,,Інфокс’’ виконано належним чином взяті на себе обов`язки та забезпечено Споживача централізованим водопостачання та централізованим водовідведенням, зокрема, в період з 01.06.2025 по 01.02.2026, що підтверджується дослідженими в описовій частині цього рішення документами.
В свою чергу ЖЕК 2821,60 грн заборгованості з обслуговування та заміни комерційного вузла обліку, 353159,44 грн заборгованості з послуг водопостачання та водовідведення в порушення приписів ст.525,526,610,629,714 ЦК України, умов Договору не оплачено, не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530, ч.1 ст.692 ЦК України та пп.4.3.4 Договору строк виконання кожного щомісячного грошового зобов`язання настав.
Таким чином, ТОВ ,,Інфокс’’ правомірно здійснено розрахунок заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення на підставі показань приладу обліку води, а також за середньодобовим споживанням за період з 01.06.2025 по 01.02.2026 з наступним перерахунком обсягів у січні 2026 р.
Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення заборгованості в сумі 355981,04 грн підлягає задоволенню.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позов задоволено, витрати по сплаті судового збору за його подачу покладаються на відповідача.
Керуючись ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, 
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з Житлово-експлуатаційної контори (Дочірнє підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одеський завод керамічних виробів’’) (65017, м. Одеса, вул. Багрицького, буд. 12 ,,А’’, код 30658918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Інфокс’’ (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, 10а, код 14289688) в особі філії ,,Інфоксводоканал’’ (65039, м. Одеса, вул. Басейна, буд. 5, код 26472133) 355981/триста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну/грн 04 коп. заборгованості, 5339/п`ять тисяч триста тридцять дев`ять/грн 76 коп. судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Повне рішення складено 26 травня 2026 р.

Суддя Т.І. Демченко