20.05.2026 
Провадження № 2/337/1664/2026
ЄУН № 337/1864/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерука І.Г.
з участю секретаря Роман Д.В.
позивачки ОСОБА_1 
представниці відповідача ОСОБА_2 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,
в с т а н о в и в:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, у якій вказала, що з відповідачем одружились 24.10.2009 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом з позивачкою. Згідно рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року, з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16.05.2017 року, до досягнення дитиною повноліття.
Матеріальне становище позивачки погіршилося, оскільки вік дитини збільшився (станом, коли вона подавала позов про стягнення аліментів (16.05.2017р.), донці було лише сім роки, на даний момент їй вже майже виповнилося 16 років), у зв`язку з чим витрати на її утримання збільшились, зросли ціни на одяг, продукти харчування, на інші товари, необхідні для навчання дитини, збільшився гарантований мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Відповідач має задовільний стан здоров`я, матеріально забезпечений, аліменти нікому не сплачує і має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному законодавством розмірі.
Визначений раніше розмір аліментів 1000 грн. на дитину, не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, яка у зв`язку із підвищенням віку потребує більших витрат, а відповідач є працездатним і має можливість організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити необхідні потреби своєї дитини, то вважає, що вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання дочки є обґрунтованими. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає, що стягнення аліментів у частці від заробітку буде відповідати інтересам дитини і в подальшому буде гарантом дотримання права дитини на достатній рівень матеріального забезпечення.
Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.04.2026 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.
30.04.2026 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов у якому зазначено, що проти заявлених позовних вимог частково заперечує. Вказав, що з позивачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ми мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки сімейне життя не склалося, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з матір`ю. Після припинення наших шлюбних відносин він у добровільному порядку надавав позивачці грошові кошти на утримання доньки, але вона зажадала стягнути аліменти у судовому порядку. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року з нього були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2017 і до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні, але у зв`язку з тим, що вони з відповідачкою домовилися, що він буде сплачувати більшу суму, ніж та, що стягнута за рішенням суду, ОСОБА_1 повернула виконавчий лист без виконання, у зв`язку з чим виконавче провадження було завершено.
Як вбачається з роздруківок з особистого банківського кабінету АТ КБ «ПриватБанк», у квітні 2024 року він перераховував відповідачці грошові кошти у розмірі 23075,13 гривень, починаючи з травня 2024 року добровільно перераховує на утримання неповнолітньої дитини грошові кошти у розмірі не менше 2512,56 гривень щомісяця, тобто добровільно перераховує суму, яка перевищує аліменти, які стягнуті за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року та складає більше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У теперішній час змінилося його матеріальне становище та погіршився стан здоров`я: 27 серпня 2022 року був мобілізований та до теперішнього часу перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . 24 грудня 2023 року одержав поранення у вигляді вогнепального осколкового сліпого поранення лівої гомілки, вогнепального крайового перелому лівої великогомілкової кістки. Травма відноситься до тяжкого ступеня, була проведена операція. Після операції до теперішнього часу перебуває на довготривалому лікуванні у лікаря-ортопеда-травматолога, алерголога, невролога. На придбання ліків, які призначені лікарями, витрачаються значні кошти. Лише за два тижні квітня 2026 року на придбання ліків витрачено майже 9500 гривень. Йому рекомендоване хірургічне лікування в обсязі видалення металевого уламку нижньої третини лівої гомілки. Хірургічна операція також потребує значних матеріальних витрат. Крім того, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, яка у травні 2025 року перенесла ішемічний інсульт. До теперішнього часу стан її здоров`я незадовільний, вона потребує постійного прийому медичних препаратів, вартість яких у місяць складає близько 6 тис. гривень. Тобто лікування матері та її реабілітація також потребують значних матеріальних витрат. Мати не отримує пенсію за віком, оскільки не має достатнього стажу. Батько отримує незначну пенсію, яка складає близько 4000 гривень.
У теперішній час він отримує грошове забезпечення у розмірі 23703,30 гривень, значна частина якого йде на його лікування та лікування матері. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені у повному обсязі. Враховуючи матеріальний стан та стан здоров`я, перебування на його утриманні непрацездатної матері, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/8 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
07.05.2026 року до суду від позивачки надійшла відповідь на відзив, узагальненими доводами якої вказано, що вважає, що обставини, які викладені у відзиві ОСОБА_3 , не мають суттєвого значення для вирішення справи і направлені тільки на те, щоб створити уяву неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню доньку та уникнути тим самим від виконання встановлених законом обов`язків.
Відповідач є учасником бойових дій, у зв`язку з чим має ряд пільг, в тому числі і медичні.
Одним із вагомих видів пільг для учасників бойових дій є медичні. Зокрема, особа може: безоплатно одержати лікарські засоби, імунобіологічні препарати та вироби медичного призначення за рецептами лікарів.
Таким чином придбання ліків зазначених у фіскальних чеках, тощо відповідач має отримувати безкоштовно.
В будь-якому випадку, зазначені відповідачем обставини та надані докази, щодо його погіршення здоров`я не свідчать про втрату працездатності (відповідачу не встановлено групу інвалідності), не доводять неможливість отримання доходу.
Надані документи не містять висновків про обмеження працездатності, а отже не можуть вважатися належними доказами істотного погіршення стану здоров`я. Більш того відповідач надав довідку про своє грошове забезпечення, з якої вбачається, що він має матеріальну можливість сплачувати аліменти своїй неповнолітній донці у розмірі 1/4 частини. Вважає, що причинний зв`язок між захворюванням та неможливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини на неповнолітню дитину не доведено.
Посилання відповідача на утримання матері є несуттєвим аргументом і не може впливати на розмір аліментів, який встановлюється у даному проваджені. Окрім того відповідачем не спростовано можливість утримання матері іншими членами сім`ї. Так у відповідача є рідна сестра ОСОБА_5 (зміна прізвища у зв`язку з укладанням шлюбу з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з відповідачем (її братом) та батьками, яка повинна матеріально допомагати своїй матері. Якщо навіть відповідач і допомагає своїй матері, то в даному випадку він діяв та діє тільки за власним бажанням. І даний факт не може впливати на розмір аліментів, який встановлюється у цьому провадженні.
Твердження відповідача про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів є безпідставними та свідчать про довільне тлумачення норм права.
З урахуванням реальних потреб дитини на місяць та рівність обов`язків батьків по утриманню дитини, кожний з батьків повинен сплачувати аліменти у розмірі 7082 грн.
Вважає, що докази, на які відповідач посилається, у своєму відзиві не мають істотного значення для правильного вирішення справи, всі причини, які вказує відповідач, є надуманими, необґрунтованими та безпідставними і базуються лише на бажанні відповідача уникнути відповідальності.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові і відповіді на відзив. Також пояснила, що виконавчий лист про стягнення з відповідача був нею відізваний у 2024 році і на даний момент на виконанні не перебуває. Також вказала, що відповідачу інвалідність не встановлена, він працездатна особа, мати позивача проживає разом з донькою. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні представниця відповідача вказала, що відповідач частково визнає позовні вимоги у розмірі 1/8 частини, та при ухваленні рішення просить врахувати те, що він одержав поранення, проходить реабілітацію, призначені дорогі ліки, мешкає разом з матір`ю якій надає допомогу так як вона не отримує пенсію, перенесла інсульт, та сам відповідач потребує хірургічної операції яка ще попереду. 
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.
Встановлено, що сторони перебували в шлюбі зареєстрованому 24.10.2009 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 514.
Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_3 - відповідач по справі. 
На підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2016 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 16.05.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 20.04.2026 року, ВП 54299172 яку було відкрито 17.07.2017 року, має статус завершеного. 
Відповідно до посвідчення НОМЕР_2 від 27.07.2023 року відповідач ОСОБА_3 має пільги встановлені для ветеранів війни- учасників бойових дій. 
Відповідно до виписки АТ «ПРИВАТБАНК» з рахунку ОСОБА_3 , останній у період з травня 2024 року по березень 2026 року добровільно перераховував позивачці ОСОБА_1 грошові кошти 
Згідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.10.2025 року за № 3790, ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 з 27.08.2022 року по теперішній час.
Згідно до довідки військової частини від 25.12.2023 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 одержав поранення у вигляді вогнепального осколкового сліпого поранення лівої гомілки, вогнепального крайового перелому лівої великогомілкової кістки під час виконання бойового завдання пов`язаного з захистом Батьківщини.
Згідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 25.01.2024 року за № 978, ОСОБА_3 встановлений Діагноз: Стан після операції (25.12.2023) - некректомії з приводу мінно-вибухової травми; вогнепального осколкового сліпого поранення лівої гомілки з відкритим вогнепальним крайовим переломом нижньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням у вигляді незміцнілих рубців, слабоконсолідованого перелому, з тимчасовим порушенням функції. Травма тяжкого ступеня.
Відповідно до висновка невролога ТОВ «ФРЕШ МЕД» від 21.03.2024 року, ОСОБА_3 встановлений Діагноз: Соматоформна вегетативна дисфункція за гіпертонічним типом, астено-невротичний синдром.
Згідно до Щоденника лікаря-ортопеда-травматолога від 20.02.2025 року ОСОБА_3 встановлений Заключний діагноз: Післятравматичний периостит н/з в/гомілкової кістки лівої гомілки. Стороннє тіло н/з в/гомілкової кістки лівої гомілки. Больовий синдром. Надано рекомендації спеціаліста по лікуванню.
Згідно до Консультативного висновку алерголога ТОВ «МЕДОСНОВА» від 24.02.2025 року ОСОБА_3 встановлений Діагноз: Бронхіальна астма 2, контрольований перебіг. Алергічний риноконюнктивіт, персистуючий перебіг, загострення. Синдром затікання слизу. Встановлений план лікування.
Згідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 20.03.2025 року за № 666, ОСОБА_3 встановлений Діагноз: Наслідки перенесеної мінно-вибухової травми (24.12.2023р.): відкритого вогнепального крайового перелому нижньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів, ліковано оперативно: ХО ран на етапах евакуації, (25.12.2023р.) - некректомія, у вигляді зміцнілих рубців, консолідованого перелому великогомілкової кістки, посттравматичної нейропатії лівого великогомілкового нерву з незначним порушенням функції. Травма, поранення тяжкого ступеня. Травма, поранення, пов`язана із захистом Батьківщини. Вертеброгенна тораколюмбалгія з незначним порушенням функції. Вегето-судинна дистонія з рідкими сінкопальними станами з незначним порушенням функції. Захворювання, пов`язані з проходженням військової служби. Бронхіальна астма, легкий персистуючий перебіг, контрольована, Дегенеративно-дистрофічне ураження хребта, спондильоз, спондилоартроз грудного, поперекового відділів хребта, протрузії Th10-Th11-Th12-L5-51, екструзії L4-LS-S1, гемангіоми L3, L5, S-подібний сколіоз І ст. з незначним порушенням функції. Зміщена носова перетинка. Вазомоторний риніт. Захворювання, не пов`язані з проходженням військової служби. Не придатний до військової служби у плавскладі, придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Згідно до наданих чеків аптек, ОСОБА_3 у 2026 році були придбані медичні препарати для лікування. 
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста КНП «Міська лікарня №4» ЗМР від 20.04.2026 року ОСОБА_3 рекомендовано хірургічне лікування в обсязі вдалення металевого уламку нижньої третини лівої гомілки.
Згідно до Епікризу з медичної картки стаціонарного хворого № 2646, матір відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 1963 р.н. має Діагноз: Ішемічний інсульт у лівій правій півкулі головного мозку (клінічно 22.05.25р.), руслі ПСМА, правобічна пірамідна недостатність. Тромболізне (22.05.25р.). Гіпертонічна хвороба III ст., ст. 3, ДВДР. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст., церебростенічний синдром. Церебральний атеросклероз II ст.
Згідно до Консультативних висновків невропатолога ТОВ «ДІАЦЕНТР» від 04.07.2025 року та 14.01.2026 року, матір відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 встановлений Діагноз: Інші уточнені цереброваскулярні хвороби. Наслідки ішемічного атеротромботичного інсульту в лвій півкулі головного мозку, руслі ЛСМА (22.06.25). Правобічна пірамідна симтоматика. За шкалою HADS - Т-12; Д-9. Встановлений план лікування.
Згідно до наданих чеків аптек, ОСОБА_8 у 2026 році були придбані медичні препарати для лікування. 
Рішенням про відмову в призначенні пенсії № 083950026382 від 04.08.2025 року ОСОБА_8 у призначенні пенсії за віком відмовлено.
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 29.04.2026 року ОСОБА_8 зареєстрована за адремою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про доходи № 2128 6729 0211 9121 від 21.04.2026 року, батько відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 перебуває на обліку в Правобережному об`єднаному управлінні ПФУ м. Запоріжжя в Запорізькій обл. і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період: з 01.01.2026р. по 31.03.2026р. складає: Дванадцять тисяч сімсот сорок п`ять грн. 29 коп.
Згідно до Довідки про грошове забезпечення та інші доходи з військової частини НОМЕР_1 від 19.04.2026 року за № 753, відповідачу ОСОБА_3 нараховане грошове забезпечення в загальній сумі доходу за період з 01.10.2025 року- 01.04.2026 року у розмірі 346727,01 грн. 
Позивачка ОСОБА_1 довідки про свої доходи суду не надала.
Сторонами не надано суду відомостей та доказів наявності на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Відповідно до довідки Департаменту Адміністративних послуг ЗМР від 30.03.2026 року, відповідач ОСОБА_3 з 13.10.2025 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 2, 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. 
Стаття 181 СК України визначає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Абзац 2 частини 3 статті 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За результатами аналізу наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 проходить військову службу, внаслідок поранення, отриманого під час виконання бойового завдання, переніс операційні втручання, потребує подальшого лікування та реабілітації. 
Таким чином, судом встановлений факт погіршення здоров`я відповідача.
Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 й надалі перебуває на військовій службі та продовжує отримувати грошове забезпечення.
Щодо доводів відповідача про перебування на його утриманні непрацездатної матері.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідач є оформленою у встановленому законодавством порядку особою, яка здійснює догляд за непрацездатною особою. Крім того відповідач та його мати зареєстровані за різними адресами і з матеріалів справи не вбачається, що мати відповідача, незважаючи на наявність захворювання, потребує сторонньої допомоги сина, зокрема матеріальної, оскільки відомостей про її матеріальний стан, доходи та видатки не надано.
Відповідно до Держбюджету України на 2026 рік, з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений на рівні 3512 грн.
З огляду на встановлені обставини у їх сукупності, за результатами оцінки на предмет їх належності, допустимості, достатності, керуючись наведеними нормами законодавства, першочергово враховуючи інтереси дитини, беручи до уваги необхідність утримання батьком дитини, розмір грошового забезпечення - доходів відповідача та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності у позивача поранення, отриманого при захисті територіальної цілісності і суверенітету України, проведення операційних втручань та проходження лікування/реабілітації, а також необхідністю забезпечення балансу прав та інтересів дитини та її батьків, враховуючи, що з дати ухвалення рішення суду раніше у 2017 році про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. змінився (погіршився) майновий стан, у тому числі з об`єктивних причин - через інфляційній процеси в Україні, у тому числі у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, зміну також віку самої дитини, у зв`язку з чим . змінились (збільшились) потреби неповнолітньої дитини у всьому (одязі, їжі тощо), у тому числі у зв`язку із навчанням, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом зміни розміру аліментів і способу їх присудження з твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме 1331,2 грн.
Керуючись ст. 13, 89, 229, 263-265, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2017 року у справі 337/1630/17, шляхом зміни з твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Інформація про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_5 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_7 .

Суддя: І.Г.Кучерук