П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/29173/25	

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
Місце та час укладення судового рішення «--:--»: м.Одеса
Повний текст судового рішення складений: 28.10.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И В:

26.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо обмеження максимальним розміром його пенсії з 01.03.2025 при проведенні перерахунку на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2021 №22/6-1921 на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році»; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату його пенсії з 01.03.2025, з урахуванням довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2021 №22/6-1921, виданої станом на листопад 2019 року, та з урахуванням індексацій, проведених на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», та рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/3544/23 про щомісячну доплату у розмірі 2000грн. до призначеної пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем, після здійснення індексації пенсії на виконання вимог постанови КМУ від 25.02.2025 №209, з 01.03.2025 протиправно обмежено максимальним розміром пенсію позивача десятьма прожитковими мінімумами. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 позов задоволено, виходячи з того, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України №2262-XII норми цього закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимальним розміром зазначених пенсій є протиправним. 
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги управління зазначає, що відповідно до Закону України від 08.07.2011 №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, виплата пенсії позивачу проводиться в розмірі, визначеному законодавством, та складає 23610грн. Крім того, апелянт зазначає про відсутність підстав здійснювати позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2021 №22/6-1921, виданої станом на листопад 2019 року, а також з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000грн. на підставі постанови КМУ №713 та індексації за 2022-2025 роки. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ. 
Згідно перерахунку пенсії позивача з 01.03.2025: основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення становить 11222,94грн.; підсумок пенсії (з надбавками, у т.ч.: базовий ОСНП 2022 – 1571,21грн., базовий ОСНП 2023 – 1500грн., базовий ОСНП 2024 – 1137,81грн., базовий ОСНП 2025 – 1500грн., щомісячна доплата на підставі постанови КМУ №713 – 2000грн.): 24538,95грн., з урахуванням максимального розміру до виплати визначено 23610грн. /а.с.24/
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром, звернувся до суду з даним позовом. 
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі – Закон України №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
При цьому, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону України №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668-VI (надалі – Закон України №3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011р.
Відповідно до положень ст.2 Закону України №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Водночас, Законом України №3668-VI внесено зміни у ст.43 Закону України №2262-XII, яку викладено в редакції Закону України №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII.
Згідно з п.2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного Суду України положення ч.7 ст.43 Закону України №262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто 20.12.2016р.
Конституційний Суд України виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому, Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону України № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом України №3668-VI, яким внесено зміни у ст.43 Закону України №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону України №3668-VI.
Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону України №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон України №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону України №2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII.
При цьому, положення ст.2 Закону України №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон України №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом України №2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, та Законом України №3668-VI – у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
При цьому, суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону України №3668-VI.
Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону України №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону України №3668-VI.
В свою чергу, у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 17.03.2023 у справі №340/3144/21 Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови КМУ від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», відповідач з 01.03.2025 здійснив перерахунок пенсії позивача, в результаті чого підсумок пенсії з надбавками склав 24538,95грн., з урахуванням максимального розміру пенсії – 23610грн. /а.с.24/
Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач з 01.03.2025 зобов`язаний був виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправними дії щодо обмеження максимальним розміром пенсію позивача з 01.03.2025 при проведенні її перерахунку на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2021 №22/6-1921 та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з перерахунок його пенсії з урахуванням довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2021 №22/6-1921, індексації за 2022-2025 роки, щомісячної доплати у розмірі 2000грн. на підставі постанови КМУ від 14.07.2021 №713.
Слід врахувати, що перерахунок пенсії позивача було здійснено з 01.03.2025 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», а не як помилково зазначено у позові - на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2021 №22/6-1921.
При цьому, спірним питанням в даній справі є протиправне обмеження пенсії максимальним розміром 23610грн., в той час як розмір пенсії позивача, обчислений на підставі грошового забезпечення у розмірі 80% від суми 14028,68грн. відповідно до довідки від 12.05.2021, з урахуванням базового ОСНП за 2022-2025, та щомісячної доплати відповідно до постанови КМУ №713, у підсумку становить 24538,95грн. Тобто, всі зазначені складові (грошове забезпечення, визначене у довідці від 12.05.2021, індексація за 2022-2025 роки, щомісячна доплата 2000грн.) були враховані пенсійним органом при здійснені перерахунку пенсії з 01.03.2025. 
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи помилково задоволено позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2025, з урахуванням довідки від 12.05.2021 №22/6-1921, індексації за 2022-2025 роки, щомісячної доплати у розмірі 2000грн., в порядку ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги у даній справі підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2025 та зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 березня 2025 року. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2025 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв