ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24381/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 р. (суддя Ніколайчук С.В) в адміністративній справі №160/24381/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- скасувати рішення № 047250025254 від 06 травня 2025 р. та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у зарахуванні до загального стажу періодів роботи з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996 р., з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р., з 01 квітня 1997р. по 10 лютого 1998 р., з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. з 24 березня 1999 р. по 31 березня 1999 р., з 01 лютого 2000 р. по 30 квітня 2000 р.;
- зобов`язати відповідача зарахувати до його загального стажу періоди роботи з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996 р., з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р., з 01 квітня 1997р. по 10 лютого 1998 р., з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. з 24 березня 1999 р. по 31 березня 1999 р., з 01 лютого 2000 р. по 30 квітня 2000 р., повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком від 29 квітня 2025 р., призначити та виплатити йому пенсію починаючи з 31 березня 2025 р.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач протиправно не врахував йому спірні періоди роботи до страхового стажу, посилаючись на недоліки записів трудової книжки, оскільки працівник не може нести за це відповідальність, це є відповідальністю роботодавця. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 047250025254 від 06 травня 2025 р.;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди роботи з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996 р., з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р., з 01 квітня 1997р. по 10 лютого 1998 р., з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. з 24 березня 1999 р. по 31 березня 1999 р., з 01 лютого 2000 р. по 30 квітня 2000 р.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 29 квітня 2025 р., із урахуванням зарахованих періодів роботи.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про правомірну відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, враховуючи відсутність в нього необхідного стажу та неможливості зарахування до нього періодів його роботи з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996 р., з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р., з 01 квітня 1997р. по 10 лютого 1998 р., з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. з 24 березня 1999 р. по 31 березня 1999 р., з 01 лютого 2000 р. по 30 квітня 2000 р., з підстав наявності в трудовій книжці виправлення прізвища, не завіреного належним чином. На підтвердження вказаних періодів необхідно надати уточнюючі довідки. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 29 квітня 2025 р. звернувся із заявою щодо призначення пенсії за віком, яка була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та рішенням № 047250025254 від 06 травня 2025 р. в призначенні пенсії відмовлено. До загального стажу не було зараховано періоди роботи з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996р., з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р., з 01 квітня 1997р. по 10 лютого 1998 р., з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. з 24 березня 1999 р. по 31 березня 1999 р., з 01 лютого 2000 р. по 30 квітня 2000 р. згідно трудової книжки, оскільки виправлено прізвище.
Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його до суду. 
Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів, не може відмовляти з формальних (надуманих) підстав.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
01 січня 2004 р. набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статтею 1, частиною 4 статті 24 якого визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До введення в дію Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійні відносини регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» статтею 56 якого встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. 
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для зарахування позивачу до його страхового стажу періодів роботи з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996 р., з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р., з 01 квітня 1997р. по 10 лютого 1998 р., з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. з 24 березня 1999 р. по 31 березня 1999 р., з 01 лютого 2000 р. по 30 квітня 2000 р. в зв`язку із виправленням в трудовій книжці прізвища, не завіреного належним чином, слід зазначити наступне.
Судом апеляційної інстанції досліджено записи наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та встановлено, що в період з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996 р. він працював на Орджонікідзевському гірничозбагачувальному комбінаті; в період з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р. в ЗАТ «Юг-Индустрия»; в період з 01 квітня 1997 р. по 10 лютого 1998 р. в ТОВ «Південний індустріальний завод»; в період з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. в ООО «Нова Січ»; з 24 березня 1999 р. по 31 грудня 2000 р. у приватного підприємця ОСОБА_2 . Вказані записи недійсними не визнанні. Будь - які виправлення трудова книжка не містить, в тому числі прізвища позивача. 
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 047250025254 від 06 травня 2025р. та наявності підстав для його скасування, із визначенням йому обов`язку зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу періоди роботи з 02 вересня 1982 р. по 24 січня 1996 р., з 20 лютого 1996 р. по 01 квітня 1997 р., з 01 квітня 1997р. по 10 лютого 1998 р., з 11 лютого 1998 р. по 22 березня 1999 р. з 24 березня 1999 р. по 31 березня 1999 р., з 01 лютого 2000 р. по 30 квітня 2000 р. та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави для скасування ухваленого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 р. в адміністративній справі №160/24381/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 15 травня 2026 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий