Справа № 939/557/25

РІШЕННЯ
Іменем України

05 червня 2026 року	Бородянський районний суд	

Київської області в складі: головуючого – судді Стасенка Г.В.,
за участі секретаря судового засідання – Кригер А.В.,
позивача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Заверухи Р.В., відповідачки ОСОБА_2 та її представника – адвоката Шипова К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду Київської області в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, 

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2007 року. За рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року їхній шлюб був розірваний. В шлюбі вони з відповідачкою придбали житловий будинок загальною площею 77,90 кв.м, житловою площею 59,70 кв.м, з присадибними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якого складає 1397824 грн, земельну ділянку площею 0,1633 га з кадастровим номером 3221082201:02:008:0023, яка розташована за вказаною адресою, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ринкова вартість якої складає 510232 грн., легковий автомобіль "Volvo XC60", 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , ринкова вартість якого складає 1035408 грн, легковий автомобіль "Volksvagen Golf.7", 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , ринкова вартість якого складає 604935 грн, холодильник "Горенье" вартістю 36000 грн, кавомашину "Delonghi" вартістю 15000 грн, кухонний комбайн з насадками "Kenwood" вартістю 12000 грн, телевізор "Soni" 55, вартістю 25000 грн, камінофен "Kratki Amelia", 24 кВт вартістю 35000 грн, генератор дизельний "Koner and Sohnen" 5,5 кВт вартістю 55000 грн, комплект садових меблів "Family" із штучного ротангу (стіл, кутовий диван, два стільці) вартістю 30000 грн, миючий пилосос "Тhоmas" вартістю 8000 грн, набір меблів: диван прямий та крісло нерозкладне "Karlo Sofalino" вартістю 50000 грн, теплицю 3м х 6м вартістю 15000 гривень. Оскільки угоди про добровільний поділ спільного майна з відповідачкою не досягнуто, просив розділити спільне майно в такому порядку: житловий будинок з присадибними господарськими будівлями та спорудами поділити в рівних частинах по ідеальній частці, земельну ділянку площею 0,1633 га кадастровий номер 3221082201:02:008:0023, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя та здійснити її поділ в рівних частинах по ідеальній частині, легковий автомобіль "Volvo XC60", державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити у власності відповідачки, легковий автомобіль "Volksvagen Golf.7", державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити у його власності, стягнути з відповідачки 215236 грн як компенсацію частини величини перевищення середньої ринкової вартості належного їй автомобіля над середньою ринковою вартістю належного йому автомобіля, інше зазначене спільне рухоме майно подружжя залишити у власності відповідачки і стягнути з неї 140500 грн як компенсацію вартості частини вказаного майна.
За ухвалою судді від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено по справі підготовче засідання.
13 травня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачки – адвокат Шипов К.Ю. зазначив, що, заявляючи вимогу про поділ житлового будинку, позивач невірно вказав характеристики площі будинку, оскільки за договором купівлі-продажу житлового будинку від 08 серпня 2012 року будинок має загальну площу 77,5 м2 і житлову – 50.1 м2, а наданий позивачем технічний паспорт від 27 січня 2025 року містить недостовірні відомості та складений з порушенням вимог закону. В дійсності ж вартість житлового будинку загальною площею 77,5 м2, житловою площею 50,1 м2 визначена 09 травня 2025 року звітом про оцінку майна ТОВ "Консалтинг Експертиза" в сумі 919268 гривень. Крім того відповідачка заперечує можливість поділу вказаного будинку в рівних частинах з огляду на наявність, передбачених ч. 3 ст. 70 СК України обставин, а саме наявність у відповідачки спільних з позивачем неповнолітніх дітей, які проживають з нею, та на утримання яких позивач не здійснює сплату аліментів, достатніх для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку та лікування. Вимога про поділ будинку не може бути задоволена також і з огляду на наявність у позивача боргу по сплаті аліментів.
Земельна ділянка площею 0,1633 га з кадастровим номером 3221082201:02:008:0023, ринковою вартістю 510232 гривень, відведена у власність ОСОБА_2 за рішенням Бородянської селищної ради VІІІ скликання 26 вересня 2024 року № 4649-59-VІІІ. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою власністю є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Предметом договору купівлі-продажу від 08 серпня 2012 року є безпосередньо житловий будинок. Земельну ділянку ОСОБА_2 набула в порядку безоплатної приватизації, тобто у особисту приватну власність, що не передбачає поділу цієї ділянки і не визначає її спільним майном подружжя. Частина перша статті 120 ЗК України передбачала, що до покупця будинку переходить право власності на частину ділянки, на якій розміщено будинок. Відповідно до даних технічного паспорту, площа земельної ділянки під забудовою 110 м2 під будинком, 106 м2 – під господарськими будівлями, а всього 216 м2. Таким чином саме 216 м2 під забудовою можуть бути предметом поділу земельної як спільне сумісне майно подружжя. Дійсна ринкова вартість земельної ділянки, визначена ТОВ "Консалтингова Експертиза" – 515850 гривень. Таким чином вимога позивача про поділ земельної ділянки не підлягає задоволенню, оскільки посягає на майно, що не є сумісною власністю, а є особистим майном відповідачки згідно зі ст. 57 СК України.
Легкові автомобілі оцінені позивачем самостійно, без залучення суб`єкта оціночної діяльності. Пред`являючи вимогу про поділ автомобілів, позивач не довів належними допустимими доказами їх вартість, не порушив питання припинення спільної власності цього майна, що свідчить про необґрунтованість заявленої вимоги у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Крім цього під час спільного проживання сторони купували різні речі, предмети інтер`єру, отримували в дарунок від родичів і знайомих різну техніку, інші предмети домашнього вжитку, точного переліку та індивідуальних чи родових ознак яких вона навести не може. У 2022 році будинок перебував під окупацією, був пошкоджений та розграбований окупантами, внаслідок чого значна кількість побутових приладів та предметів інтер`єру була безповоротно втрачена. Заявляючи вимоги про поділ майна згідно з його переліком, позивач не надав доказів існування такого майна, факту його придбання в період шлюбу за спільні кошти, доказів його поточного стану та вартості. До того ж у її відсутність позивач вивіз із спірного будинку значний обсяг речей, різноманітної побутової і садової техніки. 
З урахуванням вказаних обставин просив у задоволенні позову відмовити.
13 травня 2025 року відповідачка ОСОБА_2 через свого представника – адвоката Шипова К.Ю. подала зустрічний позов, який обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2007 року до 19 листопада 2024 року, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розлучення проживають з нею. Постановою державного виконавця Вишгородського відділу ДВС від 06 березня 2025 року відкрито виконавче провадження № 77409643 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на виконання наказу Вишгородського районного суду від 08 січня 2025 року у справі № 363/12/25. Під час шлюбу вона 08 серпня 2012 року придбала житловий будинок загальною площею 77,5 кв.м, житловою 50,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок є спільним сумісним майном колишнього подружжя і підлягає поділу. Ринкова вартість вказаного нерухомого майна становить 919268 грн, отже вартість ідеальної частки становитиме 459634 гривень.
Відповідно до рішення Бородянської селищної ради VІІІ скликання від 26 вересня 2024 року №4649-59-VІІІ їй – ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, кадастровий номер 3221082201:02:008:0023. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 08 серпня 2012 року, предметом договору є безпосередньо житловий будинок. Оскільки вказана земельна ділянка не була предметом договору купівлі-продажу, а набута ОСОБА_2 у особисту приватну власність в порядку безоплатної приватизації, то не може бути предметом поділу, крім тієї її частини, що розташована безпосередньо під забудовою. Згідно з технічним паспортом від 24 липня 2012 року під забудовою перебуває: 110 м2 під будинком і 106 м2 під господарськими будівлями, а всього 216 м2. Таким чином 216 м2 під забудовою можуть бути предметом поділу як спільне сумісне майно подружжя і розмір ідеальної частки ОСОБА_1 від цієї ділянки становить 108 м2. Решта земельної ділянки, вільна від забудови, площею 0,1417 (1633 – 216) га є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , що набута в порядку приватизації і поділу не підлягає. Оскільки ринкова вартість земельної ділянки, визначена 09 травня 2025 року, становить 515850 грн, то вартість 1 м2 становить 315 грн 89 копійок. Таким чином розмір ідеальної частки від частини земельної ділянки, що знаходиться під забудовою, становить 108 м2 ринковою вартістю 34116 грн 12 копійок.
Спільні неповнолітні діти проживають з матір`ю – ОСОБА_2 і після розірвання шлюбу сторін перебувають на її утриманні; вона власним коштом реалізує соціально-побутові потреби дітей, їх гармонійний розвиток і відпочинок, гідні умови життя, тоді як батько дітей, ОСОБА_1 є боржником зі сплати аліментів. Розмір аліментів, що стягують на утримання двох дітей становить сукупно 6558 грн 01 коп., їх сплата відбувається із значною затримкою. Сукупно розмір витрат, понесених ОСОБА_2 на утримання дітей, не враховуючи витрати на харчування, одяг, товари для навчання та дозвілля кратно перевищує розмір аліментів, отриманих з порушенням строків. Оскільки розмір сплачуваних позивачем аліментів є недостатнім для забезпечення поточних потреб дітей у фізичному, духовному, інтелектуальному розвитку та медичних послугах, діти проживають разом із нею і перебувають на її утриманні вважає за доцільне збільшити частку ОСОБА_2 у спільному майні з 50% до 60% за рахунок зменшення частки ОСОБА_1 . Загальна вартість ідеальної частки спільного домоволодіння складає 459634 + 34116 грн 12 коп. = 493750 грн 12 копійок. Для житлового будинку і господарських споруд, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 70 СК України, частка ОСОБА_2 підлягає збільшенню до 60% вартістю 551560 грн 80 коп., тоді як частка ОСОБА_1 у житловому будинку підлягає зменшенню до 40% вартістю 367702 грн 20 копійок. З урахуванням вимог ч. 3 ст. 70 СК України, для земельної ділянки частка ОСОБА_2 підлягає пропорційному збільшенню до частки будинку до 60% від 216 м2, що становить 129,6 м2 та сукупно з особистою часткою 1417 м2 становить 1546,6 м2, тобто 94,7% від загальної площі земельної ділянки. При цьому частка ОСОБА_1 підлягає пропорційному зменшенню з 108 м2 до 86,4 м2, тобто до 5,3% із загальної площі земельної ділянки. Після збільшення частки ОСОБА_2 в порядку ч. 3 ст. 70 СК України, вартість її частки спільного домоволодіння без урахування частини особистої приватної земельної ділянки площею 0,1417 га складатиме 60%, тобто 592500 грн 14 коп., а вартість частки ОСОБА_1 складатиме 40%, тобто 395000 грн 10 копійок.
Крім нерухомого майна, поділу із застосуванням ч. 3 ст. 70 СК України підлягають набуті під час шлюбу транспортні засоби: легковий автомобіль "Volvo XC60", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого становить 810170 грн, яким користується ОСОБА_2 , та легковий автомобіль "Volkswagen Golf.7", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого становить 630550 грн, яким користується ОСОБА_1 . Оскільки вказані транспортні засоби є неподільними речами, то для остаточного вирішення спору вказані транспортні засоби доцільно залишити у власності їх фактичних користувачів із проведенням грошової компенсації різниці їх вартості. Сукупна вартість автомобілів складає 810170 + 630550 = 1440720 гривень. Вартість рухомого майна, що підлягає виділенню ОСОБА_2 , виходячи з розміру її частки 60%, становить 864432 грн, а ОСОБА_1 , виходячи з розміру його частки – 40%, становить 576288 гривень. Запропонований варіант поділу передбачає надання ОСОБА_2 автомобіля вартістю 810170 грн, що на 54262 грн менше її частки, тоді як ОСОБА_1 отримує автомобіль вартістю 630550 грн, що на цю ж суму більше за розмір його частки. Таким чином з ОСОБА_1 , який отримує автомобіль, дорожчий за вартість своєї частки, необхідно стягнути 54262 грн компенсації на користь ОСОБА_2 . 
З урахуванням поданої 22 травня 2025 року зустрічної позовної заяви в новій редакції просила задовольнити повністю її зустрічний позов та визнати за нею право власності на 60/100 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,5 м2, житловою – 50,1 м2, з надвірними будівлями і спорудами; визнати за ОСОБА_1 право власності на 40/100 цього будинку з надвірними будівлями і спорудами; визнати за ОСОБА_2 право власності на 94.7% від загальної площі земельної ділянки з кадастровим номером 3221082201:02:008:0023 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1633 га; визнати за ОСОБА_1 право власності на 5,3% від загальної площі цієї земельної ділянки в межах ділянки, зайнятої забудовою виділеної йому частини будинку з надвірними будівлями і спорудами. Визнати за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль "Volvo XC60", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль "Volkswagen Golf.7", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості транспортних засобів в розмірі 54262 грн та припинити право спільної сумісної власності на вказане майно.
За ухвалою судді Бородянського районного суду від 23 травня 2025 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя прийнята до спільного розгляду та об`єднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
19 червня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог, відповідно до якої він відмовився від позовних вимог про поділ спільного рухомого майна, а саме: холодильника "Горенье" вартістю 36000 грн, кавомашини "Delonghi" вартістю 15000 грн, кухонного комбайну з насадками "Kenwood" вартістю 12000 грн, телевізора "Soni" 55, вартістю 25000 грн, камінофена "Kratki Amelia", 24 кВт вартістю 35000 грн, генератора дизельного "Koner and Sohnen" 5,5 кВт вартістю 55000 грн, комплекту садових меблів "Family" із штучного ротангу (стіл, кутовий диван, два стільці) вартістю 30000 грн, миючого пилососа "Тhоmas" вартістю 8000 грн, набору меблів: диван прямий та крісло нерозкладне "Karlo Sofalino" вартістю 50000 грн, теплиці 3м х 6м вартістю 15000 гривень, а також просив зменшити розмір компенсації частини величини перевищення середньої ринкової вартості належного відповідачці автомобіля над середньою ринковою вартістю належного йому автомобіля і стягнути з ОСОБА_2 на його користь 89810 гривень. 
За ухвалою суду від 07 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Заверуха Р.В. позов підтримали, вимоги за зустрічним позовом визнали частково та зазначили, що вимоги ОСОБА_2 про відступлення від рівності часток при поділі спірних будинку, земельної ділянки та автомобілів є безпідставними, оскільки відсутні підстави вважати, що визначеного судом розміру матеріального утримання дітей недостатньо для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку та лікування, а існування раніше заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла у зв`язку з невчасним пред`явленням виконавчого документу до виконання, та проживання дітей з відповідачкою не є підставою для збільшення частки одного із подружжя; на час розгляду справи заборгованість по аліментам у позивача відсутня. Незважаючи на те, що ОСОБА_2 отримала земельну ділянку у власність в процесі безоплатної приватизації, чинна судова практика приймає до уваги принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку і господарських споруд, відчужених первісними власниками сім`ї ОСОБА_4 . Таким чином земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначений умовами договору чи приписами законодавства. Вартість автомобіля ОСОБА_2 становить 810170 грн, а ОСОБА_1 – 630550 грн; різниця у вартості автомобілів становить 179620 грн. Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути компенсацію в розмірі 89810 гривень.
В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник – адвокат Шипов К.Ю. зустрічний позов підтримали повністю, а первісний позов ОСОБА_1 не визнали, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов.
Вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 і зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що сторони у справі: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2007 року. За рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2024 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2024 року, шлюб між сторонами розірваний (т. 1 а. с. 43).
Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час ухвалення рішення є повнолітнім, і неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких позивач ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, починаючи з 02 січня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на підставі судового наказу Вишгородського районного суду Київської області від 08 січня 2025 року (т. 1, а. с. 118, 119). 
В період шлюбу, а саме 08 серпня 2012 року ОСОБА_2 придбала, відповідно до договору купівлі-продажу, житловий будинок загальною площею 77,5 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м., з надвірними господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1633 га, що підтверджується копіями договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу з Державного реєстру правочинів (т. 1 а. с. 145-147, 157,158).
Рішенням Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області від 26 вересня 2024 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер 3221082201:02:008:0023), площею 0,1633 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 148).
Крім цього, в період шлюбу сторони придбали легковий автомобіль "Volkswagen Golf", власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_1 , та легковий автомобіль "Volvo XC60", власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 122, 123).
Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу марки "Volkswagen модель Golf", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ідентифікаційним номером VIN НОМЕР_3 , складеного ТОВ "Оціночна компанія Стейт Стріт", ринкова вартість вказаного транспортного засобу станом на 09 травня 2025 року становить 630550 гривень (т. 1 а. с. 125-134). 
Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу марки "Volvo модель ХС60", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером VIN НОМЕР_4 , складеного ТОВ "Оціночна компанія Стейт Стріт", ринкова вартість цього транспортного засобу станом на 09 травня 2025 року становить 810170 гривень (т. 1 а. с. 135-144). 
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України і ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 
Домовленість між сторонами щодо поділу майна і шлюбний договір відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами, 2) висновками експертів, 3) показаннями свідків.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставі своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог ст. 77-80 ЦПК України.
Відповідно до довідки про доходи, загальна сума доходу позивача ОСОБА_1 за період з травня 2024 року по травень 2025 року становить 721187 грн 70 копійок (т. 2, а. с. 23).
Згідно з довідкою за місцем служби позивача, постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію надійшла до військової частини НОМЕР_5 07 квітня 2025 року. Загальна сума утримання в травні 2025 року становила 27292 грн 55 коп., а саме: поточні аліменти – 18193 грн 21 коп., погашення заборгованості за аліментами – 8893 грн 34 копійки (т. 2, а. с. 24).
Відповідно до довідки ГУ ПФУ у Київській області від 29 вересня 2025 року № 567, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, як учасник бойових дій, в розмірі 12934 грн 49 копійок (т. 2, а. с. 76).
Згідно з довідкою старшого державного виконавця Вишгородського відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області, станом на 05 грудня 2025 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по аліментах у виконавчому провадженні на підставі судового наказу Вишгородського районного суду Київської області від 08 січня 2025 року (т. 2, а. с. 77).
Як стверджував у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу з відповідачкою він підтримує близькі стосунки з дітьми, зустрічається з ними; крім аліментів, додатково надає їм кошти, що не оспорюється відповідачкою ОСОБА_2 .
Відповідачка ОСОБА_2 на підтвердження обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом в частині додаткових витрат на утримання дітей надала суду копії договору оферти про надання послуг від 01 вересня 2024 року, договору про надання освітніх послуг від 01 вересня 2023 року, договору про надання послуг за програмою активного дитячого відпочинку і відповідних платіжних інструкцій про перерахування нею коштів (т. 1, а. с. 91-117).
Водночас, як визнала в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей від позивача ОСОБА_1 вона на цей час отримує регулярно, позов про збільшення розміру аліментів чи стягнення коштів на додаткові витрати вона не пред`являла, а після розподілу будинку і земельної ділянки має намір подарувати свою частку дітям.
Оцінюючи викладене, зважаючи також на те, що старший син сторін на час ухвалення судом рішення є повнолітнім, суд не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом в частині відхилення від рівності часток сторін при поділі житлового будинку, земельної ділянки та автомобілів і вважає за необхідне провести поділ цього майна по 1/2 частині, тобто в рівних частинах.
При вирішенні питання про поділ житлового будинку суд враховує таке.
Позивач ОСОБА_1 просить провести поділ житлового будинку загальною площею 77,90 кв.м, житловою площею 59,70 кв.м, з надвідними будівлями і спорудами. Водночас згідно з правовстановлюючими документами, житловий будинок сторін має загальну площу 77,5 кв.м і житлову площу 50,1 кв.метра (т. 1 а. с. 145-147, 157,158).
З урахуванням встановленого, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позов ОСОБА_1 і зустрічний позов ОСОБА_2 , поділити житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,5 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м в рівних частинах, і визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (за кожним) право власності на частину цього будинку з надвірними будівлями і спорудами.
Щодо поділу спірної земельної ділянки суд зазначає таке. 
Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. 
Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, відповідно до якого визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладення правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.
На підставі рішення Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області від 26 вересня 2024 року відповідачці ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер 3221082201:02:008:0023), площею 0,1633 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Хоча ОСОБА_2 отримала спірну земельну ділянку у власність в процесі безоплатної приватизації, проте, як вказано в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 08 серпня 2012 року, придбаний сторонами під час шлюбу житловий будинок розташований на земельній ділянці на території Новозаліської сільської ради Бородянського району Київської області, площею 0,1633 гектара. 
З урахуванням вказаних обставин, оскільки за сторонами визнається право власності по частині будинку по АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 і частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , розділити між сторонами земельну ділянку площею 0,1633 га з кадастровим номером 3221082201:02:008:0023, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 в рівних частинах і визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на частину цієї ділянки – за кожним. 
При вирішенні спору про поділ транспортних засобів суд враховує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля "Volkswagen Golf", 2019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість якого становить 630550 гривень. 
Відповідачка ОСОБА_2 є власницею легкового автомобіля "Volvo XC60", 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість якого становить 810170 гривень. 
Вказані транспортні засоби придбані сторонами під час шлюбу і є спільною сумісною власністю сторін.
Оскільки транспортні засоби є неподільними речами, то, враховуючи вимоги сторін, суд вважає за доцільне залишити їх у власності фактичних користувачів (власників) із проведенням грошової компенсації різниці вартості.
Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу, складеного ТОВ "Оціночна компанія Стейт Стріт", ринкова вартість автомобіля ОСОБА_2 становить 810170 грн, а автомобіля ОСОБА_1 – 630550 грн і різниця у їх вартості складає 179620 гривень (810170 грн – 630550 грн). 
Враховуючи, що судом визначено провести поділ транспортних засобів між сторонами в рівних частках, суд, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 і частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості автомобілів в розмірі 89810 гривень (179620 / 2). 
Керуючись ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. 130 ЗК України, ст. 368, 372 ЦК України, ст. ст. 10-13, 259, 263-265, 268 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити частково.
Поділити спільне майно колишнього подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . 
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на частину житлового будинку загальною площею 77,5 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м, з надвідними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 
Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на частину житлового будинку загальною площею 77,5 кв.м, житловою площею 50,1 кв.м, з надвідними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1633 га з кадастровим номером 3221082201:02:008:0023, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,1633 га з кадастровим номером 3221082201:02:008:0023, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .
Легковий автомобіль "Volvo XC60", 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 810170 (вісімсот десять тисяч сто сімдесят) гривень, залишити у власності ОСОБА_2 .
Легковий автомобіль "Volkswagen Golf", 2019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 630550 (шістсот тридцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень, залишити у власності ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за різницю у вартості автомобілів в розмірі 89810 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот десять) гривень.
В іншій частині позов ОСОБА_1 і зустрічний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення суду буде складено протягом десяти дні з дня проголошення його вступної і резолютивної частин.
Повне рішення суду складено 15 червня 2026 року.

Головуючий - суддя	Геннадій СТАСЕНКО