Справа №727/6614/26 
Провадження №3/727/1102/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м.Чернівці
Суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Терещенко О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністра-тивної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаю-чого в АДРЕСА_1 , за вчи-нення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, –
встановив :
До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КпАП України. 
Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №657 369 від 05.05.2026 року вбачається, що 05.05.2026 року о 00 год. 06 хв. в м. Чернівці по вул. Краматорська, 19-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя та вира-жене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження ме-дичного огляду у медичному закладі та на місці зупинки транспортного засобу за до-помогою газоаналізатора – відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказав, що зазначеного у протоколі дня він дійсно керував транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , однак не від-мовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Також, просив задовольнити письмове клопотання про закриття провадження по справі.
Ознайомившись із запереченнями ОСОБА_1 , дослідивши письмові та ві-део- матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність належних та допу-стимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного пра-вопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, за наведених у протоколі об-ставин, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміні-стративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обста-вин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення вико-нання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчинен-ню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання гро-мадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом по-рядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністра-тивної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кіно-зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притяга-ється до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в ав-томатичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стан-дартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транс-портних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, про-токолом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на скла-дання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Ко-дексу.
Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорож-нього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів ок-ремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й не-ухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцей-ського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення ста-ну алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лі-карських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебу-вання під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи ін-шого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують ува-гу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабі-нету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі – Порядок).
Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспорт-них засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з вико-ристанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірю-вальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метроло-гічну діяльність; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутно-сті лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціаль-ну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зу-пинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповід-них підстав.
Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопо-рушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматич-ному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листо-пада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотич-ного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спе-ціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охо-рони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 2 розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Націо-нальної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебу-вають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алко-голю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до даних відеозапису, ОСОБА_1 було зупинено під час керу-вання останнім транспортним засобом BMW, д.н.з. НОМЕР_1 . Причиною зупинки стало керування транспортним засобом під час комендантської години. Після ого-лошення причини зупинки транспортного засобу, працівник поліції попросив водія пред`явити посвідчення водія. Під час перевірки документів та встановлення особи во-дія, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про необхідність проходження ос-таннім огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. 
Ознайомившись з наданими відеоматеріалами, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алко-гольного сп`яніння. При цьому, з наданих відеоматеріалів не вбачається, що ОСОБА_1 висловив відмову від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. 
Суд звертає увагу, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівниками по-ліції не було роз`яснено останньому право на проходження огляду на стан алкоголь-ного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою портативного га-зоаналізатора. Щодо проведення огляду у медичному закладі, ОСОБА_1 не ви-словлював відмови, проте наполегливо просив працівників поліції доставити його транспортний засіб на штраф-майданчик. 
Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі за-значеної категорії підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, факт перебування особи в стані сп`яніння або факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин та доказів, які підтверджують ці обста-вини, поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відтак суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять усіх необхідних складових об`єктивної сторони правопо-рушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: наявності у особи, яка керувала транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння а також відмови особи від про-ходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безу-мовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шля-хом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессегеі Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чіт-ких і узгоджених між собою».
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Приймаючи рішення про закриття провадження по справі, суд також виходить з вимог ст.62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невину-ватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумні-ви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути ре-зультатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не-спростовних презумпцій.
На підставі викладеного та дослідивши наявні докази по даній адміністративній справі в їх сукупності, вважаю, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад правопору-шення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного право-порушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апе-ляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Є.Терещенко