Справа № 462/4779/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді – Мруць І.С.,
за участю секретаря судового засідання – Булавки Х.Н.,
справа №462/4779/26
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – УПП в Тернопільській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач 29.05.2026 року звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора УПП в Тернопільській області Кравця А.В. серії ЕНА №7245373 від 23.05.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 23.05.2026 року його було зупинено інспектором поліції. Причиною зупинки було невикористання ременів безпеки ним та його пасажиром, однак фактичних доказів вчинення цього правопорушення інспектор на його вимогу не надав, оскільки вони з пасажиром були пристебнуті ременями безпеки, а сама зупинка була безпідставною. Зазначив, що він не відмовлявся від пред`явлення документів, а законно попросив інспектора спочатку надати докази правопорушення, яке стало причиною його зупинки, після чого він був готовий продемонструвати документи.
02.06.2026 року ухвалою судді матеріали позовної заяви ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 08.06.2026 року задоволено клопотання позивача, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16.06.2026 року до суду надійшов відзив УПП в Тернопільській області, у якому представник відповідача зазначив, що відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, які додає до відзиву, зафіксовано, що поліцейськими неодноразово надавалась вимога позивачу щодо пред`явлення посвідчення водія, проте, останній в категоричній формі відмовився. 
22.06.2026 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що на момент зупинки та складання матеріалів інспектор не мав жодних належних та допустимих доказів його вини. Відсутність доказів на місці події, на його думку, підтверджує, що сама причина зупинки транспортного засобу була безпідставною та незаконною. 
У судовому засіданні позивач свою позовну заяву підтримав. Пояснив, що всього інспектором поліції складено три постанови про адміністративні правопорушення – за невикористання ременів безпеки, за непред`явлення документів та за неввімкнену аварійну сигналізацію. Позивач погоджується лише з однією, за неввімкнену аварійну сигналізацію. Дві інші оскаржив та станом на час розгляд у справи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за невикористання ременів безпеки скасовано. Наголосив, що мав посвідчення водія, однак не надав його інспектору поліції, оскільки чекав, що останній надасть докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Вважає, що інспектор поліції безпідставно вимагав надати посвідчення водія.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, час та дату цього засідання. 
За наведених обставин, їх неприбуття у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. 
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що постановою серії ЕНА№ 7245373 від 23.05.2026 року  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та зазначено, що 23.05.2026 року 14:22/ М09 35 км/ водій керуючи ТЗ на законну вимогу працівників поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування, чим порушив п.2.4.а ПДР України – керування ТЗ особою, не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цив.-прав. відповід. власників наземних ТЗ. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 
Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
З даною постановою позивач не погодився, відтак звернувся в суд з позовом за захистом свого порушеного права.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
Відповідно до п.2.4.а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ті дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео записуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
В частині 1 статті 77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим, із аналізу положення статті 77 КАС України вбачається, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що Позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Тобто, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.
Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі №536/583/17 та від 14.03.2018 року у справі №760/2846/17.
Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Судом з`ясовано, що також жодним чином не заперечує позивач, що він не надав посвідчення водія інспектору поліції, оскільки чекав, що останній наддасть докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Дані обставини також підтверджуються відеозаписами долученими відповідачем у відзиві.
Позивач вважає, що інспектор поліції безпідставно вимагав надати посвідчення водія. Окрім цього, у судовому засіданні позивач зазначив що оскаржив постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за невикористання ременів безпеки яку скасовано, погоджується лише з однією постановою за неввімкнену аварійну сигналізацію. 
Суд критично ставиться до доводів позивача щодо оскарження ним постанови за невикористання ременів безпеки, адже предметом розгляду у цій праві є постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.
Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 року (справа № 127/19283/17) наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі.
Окрім цього, Верховний Суд зазначає, що доводи позивача, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи. 

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушення позивачем ОСОБА_1 п.2.4.а ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджено належними доказами, зокрема, відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції. 
За таких обставин оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а тому в задоволені позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст.2, 5, 77, 255, 295, 297 КАС України, ст. ст.251,283 КпАП України, суд,

ухвалив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕНА №7245373 від 23.05.2026 року - відмовити.
Рішення може бути оскаржене, згідно з ч.4 ст.286 КАС України, протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Рішення набирає законної сили, згідно з ст.272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
відповідач – Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження - місто Тернопіль, вулиця Котляревського, будинок 24, ЄДРПОУ: 40108646).

Судове рішення складено 06 липня 2026 року.

Суддя: /підпис/ І.С. Мруць