Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/34148/25 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Димерлія О.О.,
суддів – Вербицької Н.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» щодо ухвалення додаткового рішення у справі №420/34148/25
У С Т А Н О В И В:
19.06.2026 Громадською організацією «Спілка юристів Одеської області» до П`ятого апеляційного адміністративного суду скеровано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи вказане звернення позивач зазначає, що приймаючи рішення у справі не було вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, розмір яких становить 7000грн. 
Не погодившись із таким зверненням Слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Одеській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано письмові заперечення, у яких відповідач вказує, що немає законодавчо передбачених підстав для задоволення поданої позивачем заяви. 
Розглянувши заяву Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №420/34148/25 у системному зв`язку із наявними доказами, проаналізувавши положеннями чинного процесуального законодавства, дослідивши судову практику, колегія суддів зазначає таке. 
Частиною 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відповідно до статті 1 якого адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність.
В силу приписів п.п.1, 2, 6 ч.1, ч.2 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно із статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Із системного аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України убачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Поняття «витрати на правову допомогу» у даному контексті це витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто кількість годин, проведених у судових засіданнях та інші витрати, пов`язані з розглядом справи в суді.
В свою чергу, документами, які підтверджують витрати на правничу допомогу є: договір про надання правової допомоги, в якому повинно бути обов`язково зазначено, в якій справі здійснюється представництво прав та інтересів, розмір гонорару, та порядок його оплати. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Довіреність (ордер). Документ, що свідчить про оплату послуг (платіжне доручення, банківська виписка, видатковий касовий ордер). Факт здійснення оплати підтверджує призначення платежу, щоб можливо було визначити, що дані витрати відносяться саме до конкретного договору та справи, а не до будь-якої іншої.
Зокрема, судом апеляційної інстанції установлено, що під час перегляду справи №420/34148/25 в апеляційному порядку адвокаткою Тарасенко Оксаною Юріївною підготовлено та подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Слідчого управління Головного управління національної поліції в Одеській області.
Згідно поданого до суду апеляційної інстанції акту наданих послуг від 16.06.2026 вартість наданих послуг складає 7000грн. 
Дослідивши зміст відзиву на апеляційні скарги Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі від 24.12.2025 у справі №420/34148/25, який підготовлено та подано до суду апеляційної інстанції адвокаткою Тарасенко О.Ю., колегія суддів зазначає, що останньою чітко та послідовно, в системному зв`язку із законодавчими приписами та правовими висновками суду касаційної інстанції, висновків Конституційного Суду України тощо, викладено власну позицію стосовно безпідставності наведених відповідачем в апеляційних скаргах обґрунтувань. 
Акт наданих послуг від 16.06.2026 містить детальний опис виконаних адвокаткою робіт. 
Між тим, колегія суддів вказує, що вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно враховувати, що розмір їх відшкодування повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. 
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Апеляційний адміністративний суд зауважує, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
За наслідком дослідження таких критеріїв суд уповноважений зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, колегія суддів зазначає, що враховуючи принципи справедливості та верховенства права, визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору, з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони.
В контексті означеного суд апеляційної інстанції вказує, що підготовка та подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційні скарги суб`єкта владних повноважень в справі щодо забезпечення доступу до публічної інформації не потребує для кваліфікованого адвоката витрачання значного часу. 
До того ж, слід врахувати, що дана категорія справ не є складною, а практика їх розгляду є сталою та послідовною. 
За наслідком дослідження обґрунтувань, які адвокаткою Тарасенко О.Ю. наведено у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що реальний розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становить 2500грн.
Такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.
Визначений апеляційним адміністративним судом розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності, є реальним та підтвердженим належними доказами.
При цьому, є безпідставним припущення суб`єкта владних повноважень стосовно неподання позивачем доказів на підтвердження понесення фактичних витрат на професійну правничу допомогу, адже матеріали справи містять договір про надання правничої допомоги №18/09/25 від 18.09.2025, додаткову угоду №1 від 03.10.2025, акт наданих послуг від 16.06.2026.
Відносно неподання позивачем до суду першої інстанції доказів на підтвердження сплати витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційний суд вказує, що згідно із п.3 додаткової угоди №1 від 03.10.2025, оплата за договором про надання правничої допомоги від 18.09.2025 №18/09/25 здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг. 
Як убачається з матеріалів справи акт наданих послуг сторонами підписано 16.06.2026, а спірне питання вирішується 06.07.2026, тобто до закінчення узгодженого сторонами правочину строку.
У контексті даної справи сторони правочину узгодили такий порядок оплати послуг адвоката, що об`єктивно унеможливлює наразі подання позивачем доказів їх оплати.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вказує про безпідставність доводів, які відповідачем наведено у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового судового рішення. 
Вимоги до змісту постанови суду апеляційної інстанції наведено у статті 322 КАС України, відповідно до підпункту «в» пункту 4 якої постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно із п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що під час перегляду даної справи в апеляційному порядку судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення.
Керуючись статтями 4, 132, 134, 139, 194, 252, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» щодо ухвалення додаткового рішення у справі №420/34148/25 задовольнити частково.
Ухвалити у справі №420/34148/25 додаткове судове рішення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у загальному розмірі 2500(дві тисячі п`ятсот)грн.
У задоволенні решти вимог заяви Громадської організації «Спілка юристів Одеської області» щодо ухвалення додаткового рішення у справі №420/34148/25 відмовити.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.І. Шляхтицький