Справа № 405/4451/24
2/405/829/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:
головуючого-судді:     Драного В.В.
за участі:
секретаря судового засідання   Дятел О.В.
позивача      ОСОБА_1 
представника позивача    ОСОБА_2 
представників відповідача    Назаренка Ю.В., Іванової Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Кіровоградської обласної ради про стягнення моральної шкоди у розмірі 200000,00 грн. за незаконне звільнення з посади. В обґрунтування позову вказав, що 29.04.2024 року суд своїм рішенням задовольнив його позов до Кіровоградської обласної ради та КЗ «Кіровоградський обласний український музично-драматичний театр імені М.Л. Кропивницького» та визнав протиправним та скасував розпорядження голови обласної ради від 25.09.2023 року № 251-гр в частині звільнення позивача з посади директора-художнього керівника, поновив його на роботі та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вказав, що внаслідок незаконного звільнення він був позбавлений джерела фінансування та змушений був вживати додаткових заходів для налагодження свого життя, утримання сім`ї. Також у позивача погіршився стан здоров`я, оскільки він переживав душевні страждання, вимушений був давати інтерв`ю та пояснювати неправомірність свого звільнення, що підривало його авторитет та репутацію. Для відновлення свого попереднього становища він докладав суттєвих додаткових зусиль.
Ухвалою суду від 10.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою від 25.02.2025 року клопотання позивача про зупинення провадження у справі задоволено, провадження у справі зупинено до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 405/7805/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради, КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М. Л. Кропивницького» про визнання протиправним та скасування розпорядження, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка знаходиться в провадженні Верховного Суду.
Ухвалою від 11.08.2025 року поновлено провадження у справі.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та вказали, що у зв`язку із незаконним звільненням позивач не працював та не отримував заробітну плату. При цьому, відповідач не поновлює його на роботі, жодних дій щодо виконання рішення суду про поновлення на роботі не здійснює.
Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та вказали, що позивач неправильно визначив позовні вимоги, оскільки Кіровоградська обласна рада не є розпорядником бюджетних коштів. Також вказали, що обласна рада не є належним відповідачем у даній справі, так як рада не приймала жодного рішення щодо ОСОБА_1 . Питання прийняття та звільнення з роботи вирішувалося головою ради. Позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди.
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є внутрішньопреміщеною особою з м. Херсон, одружений з 04.09.2010 року та має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами та довідкою (а.с. 31, 32, 33).
Також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради № 275-гр від 01.12.2022 року «Про керівника комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» позивача ОСОБА_1 було призначено на посаду директора – художнього керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» з 01.12.2022 року, про що укладено контракт строком до вирішення питання про призначення керівника закладу в установленому порядку.
В подальшому, розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради № 251-гр від 25.09.2023 року «Про керівника комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» ОСОБА_1 звільнено з посади директора-художнього керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» 26.09.2023 року (п. 1 розпорядження)у зв`язку з закінченням строку дії контракту, за пунктом 2 статті 36 КЗпП України. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2203 року в справі 3 340/6569/23, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 22.05.2025 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Кіровоградської обласної ради № 182-гр від 03.08.2023 року «Про оголошення конкурсу на посаду директора-художного керівника КЗ «Кіровоградський академічний обласний український драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» (а.с. 61-64, 94-97).
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.04.2024 року в справі № 405/7805/23, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 02.07.2025 року, позов ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради, КЗ «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» про визнання протиправним та скасування розпорядження, наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Кіровоградської обласної ради № 251-гр від 25.09.2023 року «Про керівника комунального закладу «Кіровоградський академічний обласний український музично-драматичний театр ім. М.Л. Кропивницького» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади директора-художнього керівника 26.09.2023 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді з 26.09.2023 року. Також стягнуто з Кіровоградської обласної ради, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.09.2023 року по 29.04.2024 року в розмірі 113 394,32 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 6-30, 98-107).
Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В абзаці другому пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. 
Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.
КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи винятків для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а ст. 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у його житті та з урахуванням інших обставин. 
Компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення.
Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати (постанова Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 344/1861/18).
Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення роботодавцем трудових прав працівника, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння йому моральної шкоди.
Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач вказує на те, що його незаконне звільнення призвело до його моральних та душевних страждань через втрату нормальних життєвих зв`язків, нанесло шкоду його діловій репутації, а відновлення його прав (поновлення на роботі) не відбулося в повній мірі.
Відтак, суд приходить до висновку, що доводи позивача про спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з незаконним звільненням, яка завдана з вини відповідача, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Більш того, на час ухвалення судом рішення у даній справі позивач так і не був поновлений на роботі.
Відтак, беручи до уваги характер та тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій відповідача, здійснення тривалих додаткових зусиль для поновлення працівником своїх прав (судовий розгляд справи тривав майже 2 роки), характер немайнових втрат та можливість їх відновлення, відсутність доказів погіршення стану здоров`я позивача, відсутність відновлення його трудових прав в повній мірі та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації в сумі 20000 грн., що підлягає стягненню на користь позивача із відповідача у відшкодування моральної шкоди.
Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості та враховує моральні страждання, які зазнав позивач внаслідок порушення відповідачем процедури його звільнення.
Щодо заперечень представників відповідача, про те, що Кіровоградська обласна рада не є належним відповідачем та щодо характеру позовних вимог у справі суд вважає за необхідне вказати наступне.
Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 5 цього Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.
Згідно ч. 2 ст. 10 цього Закону обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Відповідно до ч. 4, п. 15 ч. 6 ст. 55 цього Закону голова районної, обласної, районної у місті ради у своїй діяльності голова ради є підзвітним раді та представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства.
Тобто, оскільки голова обласної ради не є самостійним суб`єктом (органом) місцевого самоврядування, саме Кіровоградська обласна рада є належним відповідачем у даній справі.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 77 цього Закону шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.
Тому, оскільки законодавчо визначено, що кошти на відшкодування шкоди, завданої органом місцевого самоврядування, підлягають стягненню з відповідного місцевого бюджету, відсутня необхідність додаткового зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як спосіб стягнення/списання. Такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість судового рішення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 200 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 19, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

 
Позов ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради про стягнення моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з Кіровоградської обласної ради (25006, м. Кропивницький, площа Героїв Майдану, 1, ЄДРПОУ 22223982) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., а також судовий збір в сумі 200 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 11.05.2026 року.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького В.В. Драний