Справа № 766/11698/25
н/п 2/766/4179/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
27 травня 2026 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Рядчої Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Рожок О.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитними договорами: № 200861740801, №1001944922001, №1002091121801 в розмірі 165 206,61грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачкою укладено кредитні договори: 26.08.2017 № 200861740801, за яким позичальнику видано кредит у сумі 32600 грн.; 10.08.2021 кредитний договір №1001944922001, за яким позичальнику кредит у сумі 37100 грн; 10.02.2022 кредитний договір №1002091121801, за яким позичальнику кредит у сумі 32000 грн.
Відповідачка не виконувала свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк . Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 склала: 1) по кредитному договору від 26.08.2017 № 200861740801 - 57647.61 грн., з яких: 32537.29 грн. – заборгованість за кредитом; 25110.32 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 10.08.2021 № 1001944922001- 61800.84 грн., з яких: 28463.91 грн. – заборгованість за кредитом; 6.55 грн. – заборгованість процентами; 33330.38 грн. – заборгованість за комісією; 3) по кредитному договору від 10.02.2022 № 1002091121801- 45758.16 грн., з яких: 32000 грн. – заборгованість за кредитом; 8.55 грн. – заборгованість процентами; 13749.61 грн. – заборгованість за комісією. 
Ухвалою від 11.08.2025 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідачка не надала.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 26.08.2017 відповідачка ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «ПУМБ» (яке є правонаступником АТ «ПУМБ») і підписала заяву №200861740801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої, підписанням цієї заяви Клієнт беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги. 
Згідно довідки заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 склала: 1) по кредитному договору від 26.08.2017 № 200861740801 - 57647.61 грн., з яких: 32537.29 грн. – заборгованість за кредитом; 25110.32 грн. – заборгованість процентами
10.08.2021 відповідачка звернулася до позивача і підписала заяву №1001944922001 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої, підписанням цієї заяви Клієнт беззастережно підтверджує та приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги. 
На підставі заяви №1001944922001 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 10.08.2021 відповідачка просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: кредит у сумі 37100 грн на строк 36 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% та зі сплатою відсотків 0,01% річних.
Як убачається із графіку платежів, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами) дата платежу до 10 числа кожного місяця, платіжні періоди з 10.08.2021 по 10.08.2024, сума платежу щомісяця 2511 грн, останній платіж 2510,97 грн, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1480.29 грн щомісяця.
13.05.2021 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, яким встановлено основні умови кредитування: тип кредиту - кредит 37100 гривень, строк кредитування 36 місяців, мета отримання кредиту – загальні споживчі цілі, спосіб надання кредиту - безготівковий переказ, процентна ставка – 0,01% річних, тип процентної ставки фіксована, щомісячна комісія – 3,99% та порядок повернення кредиту щомісячно ануїтетними платежами згідно графіку платежів.
10.02.2022відповідачка звернулася до позивача і підписала заяву №1002091121801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якої, підписанням цієї заяви Клієнт беззастережно підтверджує та приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги. 
На підставі заяви №1002091121801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 10.02.2022відповідачка просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: кредит у сумі 32000 грн на строк 24 місяці, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,22% та зі сплатою відсотків 0,010% річних.
Як убачається із графіку платежів, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами) дата платежу до 10 числа кожного місяця, платіжні періоди з 10.02.2022 по 10.02.2024, сума платежу щомісяця 2043.87 щомісяця та 2043.81 грн останній платіж, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 710.40 щомісяця.
10.02.2022між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, яким встановлено основні умови кредитування: тип кредиту - кредит 32000 гривень, строк кредитування 24 місяці, мета отримання кредиту – загальні споживчі цілі, спосіб надання кредиту - безготівковий переказ, процентна ставка – 0,01% річних, тип процентної ставки фіксована, щомісячна комісія – 2,22% та порядок повернення кредиту щомісячно ануїтетними платежами згідно графіку платежів.
Позивач на підтвердження укладення кредитних договорів, а саме видачі банком коштів по договору, надав платіжні інструкції, згідно яких АТ «ПУМБ» надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 37100 грн та 32000 грн відповідно.
Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується також виписками по особовому рахунку відповідачки.
Згідно довідки заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.04.2025 склала по кредитному договору від 10.08.2021 № 1001944922001- 61800.84 грн., з яких: 28463.91 грн. – заборгованість за кредитом; 6.55 грн. – заборгованість процентами; 33330.38 грн. – заборгованість за комісією; по кредитному договору від 10.02.2022 № 1002091121801- 45758.16 грн., з яких: 32000 грн. – заборгованість за кредитом; 8.55 грн. – заборгованість процентами; 13749.61 грн. – заборгованість за комісією. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за 
У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ.
Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18).
Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 21 грудня 2021 року в справі № 148/2112/19 (провадження № 61-18061св20)).
У частині 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1-2 статті 633 ЦК України).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).
Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачяться на користь споживача.
Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини 1 статті 3, частина 3 статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини 1-2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що:
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1-2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Подібний за змістом висновок викладений і у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі № 204/224/21, у якій зазначено, що згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1-2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зроблено висновок про те, що якщо у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (і до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»), положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин 1-2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У справі, що розглядається, в кредитному договорі від 10.08.2021 № 1001944922001 та в кредитному договорі від 10.02.2022 № 1002091121801, які укладені після набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування», зазначено, що відповідачці видаються споживчі кредити на споживчі цілі.
При цьому, в зазначених кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, а тому АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.
За вказаних обставин та наведених положень закону суд приходить до висновку, що положення зазначених кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (комісія за обслуговування кредитної заборгованості) є нікчемними відповідно до частин 1-2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Перевіривши розрахунок заборгованості, а саме колонку "Фактичне погашення", можна дійти висновку, що позивачем станом на 09.04.2025 року було зараховано в рахунок комісії за користування кредитом по Договору від 10.08.2021 № 1001944922001 кошти, сплачені відповідачкою в сумі 8881,74 грн. 
Враховуючи, що нарахування комісії за цими кредитними договорами не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування», зараховані позивачем кошти в рахунок погашення комісії необхідно вирахувати з заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку із чим заборгованість по Договору від 10.08.2021 № 1001944922001 за тілом кредиту складає наступним чином: 28463,91 – 8881,74= 19582,17 грн.
Враховуючи зазначене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 109244.88 грн, що включає в себе:
заборгованість по кредитному договору від 26.08.2017 № 200861740801 - 57647.61 грн., з яких: 32537.29 грн. – заборгованість за кредитом; 25110.32 грн. – заборгованість процентами; 
по кредитному договору від 10.08.2021 № 1001944922001- 19588.72грн., з яких: 19582,17 грн. – заборгованість за кредитом; 6.55 грн. – заборгованість процентами; 
по кредитному договору від 10.02.2022 № 1002091121801- 32008.55 грн., з яких: 32000 грн. – заборгованість за кредитом; 8.55 грн. – заборгованість процентами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Узв`язку із частковим задоволенням позову (66,13%), з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 1602,00 грнв рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.526,530,610,612,625,1050,1054, 1056-1ЦК України, ст.ст. 8, 11, 12, 18 Закону України «Про споживче кредитування» керуючись ст. ст.6-13,81,141, 258,259,263,264,265,280-283,354 ЦПК, суд
в и р і ш и в :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами № 200861740801, №1001944922001, №1002091121801 в загальному розмірі 109244.88 грн, а також судовий збір у розмірі 1602.00 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (адреса вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070 ЄДРПОУ 14282829)
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя	Т. І. Рядча