ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року
місто Чернігів

Справа №751/8498/25
Провадження №1-кп/751/32/26

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: 
головуючого-судді ОСОБА_1 
секретар ОСОБА_2 
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого 07.05.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62024050010002072, про обвинувачення: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Куликівка, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одружений, військовослужбовець, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
з участю:
прокурора – ОСОБА_4 
обвинуваченого – ОСОБА_3 
захисника – ОСОБА_5 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
24.02.2022 року Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10 лютого 2024 року 
№ 41 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу указаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти.
12.03.2025 приблизно о 17 год 00 хв, ОСОБА_3 , будучи чітко обізнаним, що в Україні введено воєнний стан, перебуваючи за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_1 , а саме в приміщенні кухні вказаного будинку, під час сумісного вживання алкогольних напоїв зі своєю знайомою ОСОБА_6 , помітив на кухонному столі, залишений нею без нагляду, мобільний телефон марки «Redmi», модель «9А Granite Grey 2GB ROM», темно-сірого кольору, вартістю 4222 гривні. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах дії воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, вважаючи, що його дії носять таємний характер, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті незаконно збагатитися за чужий рахунок, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Redmi», модель «9А Granite Grey 2GB ROM», темно-сірого кольору, вартістю 4222 гривні, що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Своїми діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав. Показав, що він не оспорює фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. 12.03.2025, приблизно о 17 годині, до нього прийшла ОСОБА_6 , вони разом розпивали спиртні напої. На кухонному столі він помітив мобільний телефон марки «Redmi», що належав ОСОБА_6 він його таємно забрав, щоб потім продати. Коли ОСОБА_6 шукала свій телефон, він не повідомив, що забрав. Потім він здав телефон у ломбард. Коли прийшли працівники поліції, він сказав що телефон здав у ломбард, але його вже продали і він не зміг викупити телефон. Шкоду потерпілій відшкодував повністю. У вчиненому щиро кається, жалкує що так вчинив, та готовий понести заслужене покарання. Просить дати шанс на виправлення, та дати можливість повернутися на військову службу. 
Враховуючи те, що обвинувачений та сторона обвинувачення не оспорюють обставини справи, судом встановлено що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. 
Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. 
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує що обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти власності фізичної особи.
Також, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності; за місцем військової служби характеризується задовільно; враховує молодий вік обвинуваченого; стан його здоров`я: за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався; немає власної родини. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. а також добровільне відшкодування завданого збитку. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. 
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідним та достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Призначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу справедливості покарання та відповідати його меті – виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.
Цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. 
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на загальну суму 1696 гривень 32 копійки підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави. 
Запобіжний захід у виді тримання під вартою – скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти в залі суду. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.09.2025 року по 14.09.2025 року, та з 04.03.2026 року по 29.04.2026 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 12, 50, 65-67, 75,76, 185 КК України, статтями 2, 94, 368-371, 373-377, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ: 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нове кримінальне правопорушення. 
На підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою – скасувати, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 з під варти в залі суду. 
На підстави ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем, здійснювати командиром військової частини, в якій він буде проходити військову службу.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.09.2025 року по 14.09.2025 року, та з 04.03.2026 року по 29.04.2026 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта у сумі 1696 гривень 32 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд міста Чернігова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія повного тексту вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1