ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/4177/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Головного управління ДПС в Кіровоградській області 	
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 12.03.2026р. у справі № 340/4177/20	
за позовом:	ОСОБА_1 	
до: третя особа: про: 	Головного управління ДПС в Кіровоградській області  Акціонерне товариство «Сенс Банк» визнання протиправними та скасування податкових  повідомлень –рішень, - 	

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС в Кіровоградській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень –рішень, за яким судом першої інстанції 06.10.2020р. відкрито провадження у справі №340/4177/20 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення – рішення, прийняті ГУ ДПС у Кіровоградській області: 
- від 14.01.2020р. №0000113303 про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 103995грн. 55коп., з яких за основним платежем -83196,43грн., штрафної санкції 20799,11грн.;
- від 14.01.2020р. №0000103303 про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на загальну суму -8666,30 грн., яких за основним платежем -6933,04грн., штрафної санкції -1733,26грн.
- від 14.01.2020р. №0000093303, яким застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 грн.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.01.2021р. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.03.2021р. замінено 
Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» правонаступником - Акціонерним товариством «Альфа-Банк».
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.04.2022р. у справі №340/4177/20 зупинено провадження до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №404/234/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного реєстратора Вільхівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області Корсун В.С., Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про скасування записів про державну реєстрацію права власності, яка розглядається Кіровським районним судом м. Кіровограда.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.12.2025р. у справі №340/4177/20 поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд призначено на 07.01.2026р.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.01.2026р. у справі №340/4177/20 визнано, вважати новою назвою третьої особи – Акціонерне товариство «Сенс Банк».
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.03.2026р. у справі №340/4177/20 позовні вимоги задоволено.
Відповідач - ГУ ДПС в Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою системи «Електронний суд» 25.03.2026р. подало до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 25.03.2026р.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2026р. у справі №340/4177/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.03.2026р. у справі №340/4177/20 і з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 13.04.2026р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.04.2026р. у справі №340/4177/20 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 05.05.2026р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Відповідач - ГУ ДПС в Кіровоградській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 12.03.2026р. та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів апеляційної скарги, зазначив що судом першої інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 12.03.2026р. у цій справі залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 03.08.2007р. між ОСОБА_1 (як позичальником) та АКБ «УКРСОЦБАНК» (як кредитором) укладено кредитний договір №420/405-ФО1 за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 20 000 доларів США зі строком кредитування до – 02.08.2022р. 
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором АКБ «УКРСОЦБАНК» з ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 укладено договір поруки №420/405-ФО1 від 03.08.2007р., відповідно до якого остання зобов`язалась відповідати по зобов`язаннях за кредитним договором №420/405-ФО1 від 03.08.2007р., солідарно з ОСОБА_1 та іпотечний договір на забезпечення основного зобов`язання ОСОБА_2 передала в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме – квартиру АДРЕСА_1 (п.1.1. Іпотечного договору).
В подальшому АКБ «Укрсоцбанк» правонаступником якого по всіх правах та зобов`язаннях виступає ПАТ «Укрсоцбанк», звернувся до суду, оскільки позивачем не виконувались умови кредитного договору, а саме порушувались строки повернення кредиту та сплати процентів.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.06.2011р. у справі №200/16121/15-ц позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитну заборгованость в сумі 168464,29грн.
25.09.2017р. банком складено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, та анулювання заборгованості за основним зобов`язанням. 
У даному повідомлені Кредитор (банк) вимагав від позичальника/Іпотекодавця (позивача у справі) достроково сплати протягом 30 днів заборгованість за кредитним договором №420/405-ФО1 від 03.08.2007р. та повідомив, що у разі невиконання основного зобов`язання – розпочнеться процедура позасудового стягнення на предмет іпотеки, в порядку передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає набуття права власності на майно. Крім того, у цьому повідомленні наведено роз`яснення щодо можливості прощення боргу, який залишиться після задоволення вимог за рахунок майна, на який Позичальник зобов`язаний сплатити податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18% та 1,5%.
Позичальник - позивач у справі, не виконав вимоги кредитора та 07.06.2018р. ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнив власні вимоги відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» задовольнив забезпеченою іпотекою основні вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме – квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №8207291 від 26.06.2018р. про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу, зі сторони банку до ОСОБА_1 фінансових претензій за кредитним договором №420/405-ФО1 від 03.08.2007р немає, в зв`язку з тим, що банк в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», скористався своїм правом та задовольнив свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки – квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у якій також було зазначено про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу, в якій кредитор зазначив суму анульованого боргу у розмірі 462202.41грн., з роз`ясненнями, що отриманий дохід у виді прощеного боргу підлягає оподаткуванню за ставками 18 % та 1,5 %, які підлягають оплаті до державного бюджету.
28.11.2019р. посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з метою контролю за дотриманням вимог податкового законодавства при оподаткування доходу, отриманого платником як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анулюваного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, за результатом якої складено акт №174/11-28-33-03/2566212191від 28.11.2019р. 
Згідно наданої копії акту №174/11-28-33-03/2566212191 від 28.11.2019р, відповідачем встановлено наступні порушення: 
-пп.49.184.4 п.49.18 ст.49, ст. 179 ПК України – неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік до контролюючого орану;
-пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України – в результаті чого донараховано податкове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб за 2018 рік на загальну суму 462202,41 грн.
-пп.1.1-1.6 п.16-1 підр.10 розд. ХХ ПК України – в результаті чого донараховано податкове зобов`язання по військовому збору за 2018 рік на загальну суму 17797,17 грн. 
На підставі акту перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення – рішення:
- від 14.01.2020р. №0000113303, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб» на загальну суму 103995,55 грн., в тому числі: за основним платежем – 83196,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями – 20799,11 грн.;
- від 14.01.2020р. №0000103303, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий податок » на загальну суму 8666,3 грн., в тому числі: за основним платежем - 6933,04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями – 1733,26 грн.;
- від 14.01.2020р. №0000093303, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок з доходів » на загальну суму 170 грн. 
Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями, звернувся до суду з зазначеним позовом.
Надаючи оцінку спірним відносинам, які виникли між сторонами у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п.п.163.1.1 та 163.1.2 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Згідно з абз.2 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Так, п.п. 14.1.54 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
Згідно п. п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
Відповідно до п.п.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України є вичерпним.
Згідно з п. п. «б» п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.
Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід.
Разом з тим, сума процентів, нарахованих банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку.
Згідно з п.п. «д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного), оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Тобто, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, прощені (анульовані) кредитором.
Як вбачається з акту перевірки, контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено, що позивачем протягом перевіряємого періоду отримано дохід, який згідно з Податковим кодексом України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподаткованого доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.
На запит ГУ ДФС у Кіровоградській області листом від 12.08.2019 р. №23589/10 АТ «Укрсоцбанк» повідомило, що сума анулювання основної суми кредитної заборгованості ОСОБА_1 становить 462202,41 грн. Сума нарахованого доходу ОСОБА_1 включена в звітний розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум, утриманого з них податку (ф. 1-ДФ) за 2 квартал 2018 рік.
При цьому, зі змісту листа АТ «Укрсоцбанк» від 12.08.2019 р. №23589/10, вбачається, що таке анулювання (прощення) здійснене за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
В силу абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
З урахуванням зазначених вище норм Податкового кодексу України обов`язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності всіх чотирьох умов, а саме:
отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;
надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу, укладення відповідного договору;
включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;
відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.
Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 декларації про майновий стан і доходи до контролюючого органу за 2018 рік не подавав.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи банком не виконано обов`язку щодо обов`язкового повідомлення позивача про прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитним договором.
Судом встановлено, що Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01.07.2025р. у справі №404/234/19 скасовано державну реєстрацію права власності банка (іпотекодержатель) на предмет іпотеки від 07.06.2018р.
З прийняттям даної постанови у банка відпали підстави щодо прощення боргу (набуття у власність предмету іпотеки), що стало підставою для скасування рішення щодо прощення боргу, а отже було відновлено облік всієї суми кредитної заборгованості. 
У зв`язку з вищезазначеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність факту отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага, яке підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу фізичної особи. 
За приписами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 р. у справі №817/149/17, від 29.03.2018 р. у справі №813/2758/16 та, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, яка є обов`язковою для суду при вирішенні даної справи.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в порядку ст. 77 КАС України, а тому перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, які надані як суб`єктом владних повноважень, так і позивачем, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та скасував їх.
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 12.03.2026р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.03.2026р. у справі №340/4177/20 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанова виготовлена та підписана – 16.06.2026р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов