Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2026  	Справа №607/23071/25 Провадження №2-о/607/91/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі : 
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
заявника ОСОБА_1 
заінтересованої особи ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська Ольга Ігорівна про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

В С Т А Н О В И В:
 
І. Описова частина
1. Стислий зміст заяви
Заявник ОСОБА_1 04.11.2025 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловіка та дружини, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у період часу з 20111 року до часу відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на те, що вона із 2011 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_4 , проживала з ним однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та побут, мали спільний сімейний бюджет, любили та поважали один одного. У липні 2017 року вони придбали кімнату у гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.07.2017, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., зареєстрованим у реєстрі за №540. Кімната була придбана у спільну часткову власність, по частині за кожним. В подальшому, ОСОБА_4 відчужив на користь ОСОБА_1 належну йому частку кімнати. 24 вересня 2022 року ОСОБА_4 набув у власність кімнату АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Похованням ОСОБА_4 займалася особисто ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне йому майно. До спадкоємців першої черги за законом належать діти померлого – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 подав приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановській О.І. заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька. Інший син – ОСОБА_3 , на час смерті батька проживав у Мадриді, Королівство Іспанія, заяви про прийняття спадщини не подавав. Встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 для оформлення своїх спадкових прав. 

2. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою судді від 07 листопада 2025 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити.
ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає, що вимоги ОСОБА_1 підставні та підлягають до задоволення. Підтвердив той факт, що його батько ОСОБА_4 та ОСОБА_1 близько 15 років проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, піклувались один про одного, спільно придбали кімнату АДРЕСА_3 . Також, у подальшому його батько ОСОБА_4 придбав кімнату АДРЕСА_2 у якій проживав до моменту смерті, у тому числі із заявницею. 
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився та про причину неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально.
Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська О.І. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутності.

ІІ. Мотивувальна частина
1.Фактичні обставини, встановлені судом
ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, яке набрало законної сили, від 05 січня 2011 року.
ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 , який розірвано 19 березня 1997 року (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 19.03.1997 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів).
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2011 року проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, підтримували шлюбні стосунки. 
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із 2011 року однією сім`єю, ведення ними спільного господарства, піклування один про одного, спільного придбання житла та його облаштування, меблів та побутових речей. До моменту смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 піклувалась про нього, як свого чоловіка, готувала йому їжу.
Згідно договору купівлі-продажу від 07 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., зареєстрована в реєстрі за №540, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 купили у ОСОБА_11 в рівних частках (по 1/2 частині кожен) кімнату АДРЕСА_3 .
На підставі договору купівлі – продажу частки кімнати від 23 вересня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Н.М., зареєстровано в реєстрі за №1432, ОСОБА_4 продав ОСОБА_1 частку кімнати АДРЕСА_3 .
Згідно договору дарування кімнати від 24 вересня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О., ОСОБА_12 подарувала ОСОБА_4 кімнату АДРЕСА_2 . 
На підставі даного договору дарування, за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 9/1000 будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 13.05.2025 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.).
ОСОБА_1 14 травня 2025 року здійснила поховання ОСОБА_4 (Договір-замовлення №589 на організацію та проведення поховання на 14 травня 2025 року о 14:00 год., Свідоцтво про поховання від 13 травня 2025 р., реєстраційний номер 589).
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00051180499 від 13 травня 2025 року, за зверненням ОСОБА_1 , 13 травня 2025 року Тернопільським відділом ДРАЦСу у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, складено актовий запис №947 про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на все належне йому майно.
ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_4 та на час його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) без ресєтрації за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, оплачували комунальні послуги. (Акт-довідка №249 від 29.10.2025, складений комісією ТОВ «УК «М-Сервіс Тернопіль», копії квитанцій про оплату за 2022-2025 рр.).
До спадкоємців першої черги за законом, після смерті ОСОБА_4 належать його діти – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
ОСОБА_2 16 жовтня 2025 року подав приватному нотаріусу Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановській О.І. заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 .. 
ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини у встановлені законом строки до нотаріальної контори не подавав.
16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ..

2.Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
У відповідності до статті 1264 ЦК України у четверту чергу на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ч. 2 ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Такі висновки ґрунтуються на правових висновках, що містяться у постанові від 12.08.2019 року Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 521/16365/15.
У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У Постанові Верховного Суду від 07.12.2020 року у справі №295/14208/18, суд дійшов висновку про те, що «належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків: особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя": свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, листи ділового та анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства».
Згідно Постанови Верховного Суду від 15.08.2019 року у справі №588350/15, суд зазначив, що «належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю».
У Постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі №712/7830/16-ц, суд дійшов висновку: «Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути укладення чоловікам/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських зокрема докази: спільного «для факту спільного встановлення установах; чоловіка/жінки зазначення майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпеченні сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів необхідних товарів, техніки, інших харчування та здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля: наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах: догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення поховання, догляду за місцем поховання».
Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви
Суд дослідивши та оцінивши докази, а також у їх сукупності, заслухавши пояснення заявника та зацікавлених осіб, у тому числі проаналізувавши пояснення свідків, враховуючи наведені вище обставини, вважає за можливе встановити факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у період часу із 2011 року до часу відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 315 ЦПК України, суд, – 

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська Ольга Ігорівна про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у період часу із 2011 року до часу відкриття спадщини – ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний зміст рішення складено 12.05.2026.

Дані про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заінтересовані особи:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Дзюбановська О.І., місце здійснення діяльності: м.Тернопіль, площа Героїв Євромайдану, 9/131.
Головуючий суддя    	В. В. Ромазан