УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/11486/24 Головуючий у 1-й інст. Чорній Р. О. 
Номер провадження №33/4805/349/26
Категорія ч.1 ст.483 МКУ  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі представника Житомирської митниці - Заліщука Олексія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2025 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення, 
в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України за відсутністю складу правопорушення.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, представник Житомирської митниці Кондратюк А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, із застосуванням адміністративного стягнення в межах санкції статті.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на обставини, викладені у протоколі про порушення митних правил, та зазначає, що митний орган не заперечує встановлений судом факт передачі транспортного засобу військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , однак вважає висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наявні у матеріалах справи відповіді військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024 №813/2963 та від 03.05.2024 №346/24, відповідно до яких спірний транспортний засіб до військової частини не надходив, а лист від 19.06.2023 №1791 військовою частиною не видавався. Також зазначає, що вказані обставини були підтверджені представником військової частини під час судового розгляду, а сам транспортний засіб станом на час розгляду справи на облік військової частини НОМЕР_1 не поставлений, у зв`язку з чим, на думку апелянта, висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил є помилковим.
Належним чином повідомлений про місце і час судового засідання ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв, на відеоконференцзв`язок у призначений час не вийшов.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника Житомирської митниці, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом статей 245 КУпАП та 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 489 МК України установлено, що при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції та винесенні оскаржуваної постанови відносно  ОСОБА_1 дотримані.
Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0184/10100/24 від 03.06.2024 Житомирською митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) на території Житомирської області, встановлено, що одним із таких отримувачів гуманітарної допомоги є військова частина НОМЕР_1 (Житомирська область). З метою встановлення законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких зазначено вказану військову частину, Житомирською митницею до військової частини направлено запит про надання інформації від 18.12.2023, на який 12.02.2024 отримано відповідь від 08.02.2024 про те, що зазначена військова частина ряд транспортних засобів, вказаних у запиті, не отримувала та на обліку у військовій частині вони не перебувають. 
Згідно інформації, що міститься у базі даних АСМО «Інспектор», встановлено, що 20.06.2023 о 07 год 20 хв через міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «MAZDA», модель «TRIBUTE», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2002 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 1989 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України. 
В ході проведення перевірки, з метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу, Житомирською митницею направлено запит у Львівську митницю від 20.02.2024 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортні засоби, отримувачем яких зазначено військову частину НОМЕР_1 (Житомирська обл), ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги вищевказаного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 01.03.2024. Так, згідно поданої громадянином України ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 20.06.2023, яку ним підписано особисто, отримувачем товару зазначено – військову частину НОМЕР_1 (Житомирська обл). Також, до митного оформлення громадянином України ОСОБА_1 надано лист військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2023 про те, що вказаний автомобіль ввозиться у якості гуманітарної допомоги для потреб військової частини НОМЕР_1 для виконання бойових завдань. 
Згідно з відповіддю військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024, зазначений транспортний засіб до військової частини НОМЕР_1 не надходив. 3 метою підтвердження або спростування отримання військовою частиною транспортного засобу, видачі листа від 19.06.2023 військовою частиною НОМЕР_1 про очікування вказаного автомобіля у якості гуманітарної допомоги, Житомирською митницею повторно направлено запит до військової частини НОМЕР_1 з доданням копії Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 20.06.2023, в якій отримувачем зазначено військову частину НОМЕР_1 та копії листа від 19.06.2023 військової частини НОМЕР_1 , на який 08.05.2024 Житомирською митницею отримано відповідь від 03.05.2024, згідно з якою військова частина НОМЕР_1 не підтверджує отримання та замовлення (очікування) вказаного транспортного засобу та заперечує видачу листа від 19.06.2023 стосовно вказаного транспортного засобу. 
На адресу місця реєстрації (проживання), наявну в електронних базах Державної митної служби, громадянина України ОСОБА_1 , направлено виклик від 21.02.2024 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення транспортного засобу марки «MAZDA», модель «TRIBUTE», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , на який на електронну адресу Житомирської митниці від останнього надійшов акт приймання-передавання пожертви (майна) від 22.07.2023, згідно з яким ОСОБА_1 , а військова частина НОМЕР_1 в особі командира полковника ОСОБА_2 прийняла вказаний транспортний засіб у якості гуманітарної допомоги. З метою підтвердження або спростування отримання військовою частиною транспортного засобу та підписання акту приймання-передавання пожертви (майна) від 22.07.2023, Житомирською митницею 13.05.2024 направлено запит з доданням копії такого акту, про надання інформації щодо отримання вказаного транспортного засобу військовою частиною та підписання цього акту, на який було отримано відповідь військової частини від 21.05.2024 про те, що транспортний засіб марки «MAZDA», модель «TRIBUTE», кузов № НОМЕР_4 до військової частини не надходив та акт приймання-передавання пожертви (майна) від 22.07.2023 не підписувався. 
ОСОБА_1 інкриміновано вчинення дій, спрямованих на порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, переміщення через митний кордон України товару – транспортного засобу марки «MAZDA», модель «TRIBUTE», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2002 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 1989 см3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 20.06.2023, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_1 та листа військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2023 за вих. №1791 стосовно даного транспортного засобу, одержаного незаконним шляхом. 
Частина перша ст.483 МК України зазначає, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 постанови Пленуму Верховного суду від 3 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).
Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Приймаючи постанову про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи не надано і не здобуто достатніх та беззаперечних доказів наявності вини в діях ОСОБА_1 у формі прямого умислу.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, які містяться в матеріалах справи, а доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, такими, що не спростовують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. 
Вирішуючи справу, суд першої інстанції надав належну оцінку дослідженим у судовому засіданні відеозаписам, письмовим доказам та поясненням учасників справи.
Так, з наданих ОСОБА_1 відеозаписів вбачається, що після ввезення на митну територію України транспортний засіб марки «MAZDA», модель «TRIBUTE», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , був переданий для використання під час виконання бойових завдань військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .
При цьому копією посвідчення офіцера НОМЕР_5 та листом військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2025 підтверджується, що ОСОБА_3 з 03.06.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Також судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що станом на 28.08.2024 та 18.04.2025 (дати запису відео) вказаний транспортний засіб використовувався військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не перебував у цивільному обігу та фактично використовувався для потреб Збройних Сил України.
Факт передачі вказаного транспортного засобу також підтверджується актом приймання-передачі пожертви (майна) від 22.07.2023 та актом приймання-передачі пожертви (майна), складеними у м. Слов`янськ, відповідно до яких ОСОБА_1 передав у якості пожертви, а військова частина НОМЕР_1 прийняла у власність транспортний засіб марки «MAZDA», модель «TRIBUTE», VIN-код НОМЕР_4 , разом із документацією на нього.
Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що матеріали справи не містять відомостей про те, що транспортний засіб марки «MAZDA», модель «TRIBUTE», кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , реєструвався на цивільний облік, використовувався у цивільному обігу або для потреб, не пов`язаних із забезпеченням діяльності Збройних Сил України. Натомість наявні у справі докази свідчать про те, що вказаний транспортний засіб фактично використовувався військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 для виконання бойових завдань та потреб, пов`язаних із відсіччю і стримуванням збройної агресії російської федерації проти України.
Посилання митного органу в апеляційній скарзі на те, що військова частина НОМЕР_1 заперечує отримання транспортного засобу, видачу листа від 19.06.2023 №1791 та факт перебування автомобіля на обліку військової частини, не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин фактичної передачі та використання вказаного транспортного засобу для потреб Збройних Сил України, а також самі по собі не доводять наявності у діях ОСОБА_1 умислу на переміщення товару через митний кордон України шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості. 
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, апеляційна скарга не містить та апеляційному суду не надано. Зібрані митним органом матеріали, на думку апеляційного суду, не можуть бути визнані належними, допустимими та достовірними доказами, які б підтверджували беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення поза розумним сумнівом. 
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя   О.М. Галацевич