Справа №295/344/26
Категорія 69
2/295/1098/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі
Головуючої судді Воробйової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
у порядку загального позовного провадження цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про збільшення розміру аліментів,
в с т а н о в и в:
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, та стягувати з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідної віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування вимог вказано, що рішенням суду у справі №295/8283/13 було стягнуто аліменти у розмірі 600,00 грн. Рішенням суду №295/12893/18 аліменти було збільшено до 2000,00 грн у зв`язку з тим, що відповідач офіційно не працював. Дитина проживає з позивачем, для дитини створені належні житлово-побутові умови, дитина забезпечена усім необхідним. На утримання дитини існують суттєві щомісячні витрати, зокрема, на харчування, одяг, навчання, медичне обслуговування, оплату комунальних послуг. На даний час розмір аліментів є недостатнім, оскільки потреби дитини значно зросли. Дитина має проблеми із здоров`ям, перебуває на обліку у лікаря-кардіолога у зв`язку із вродженою вадою серця, та у лікаря-офтальмолога, постійно носить окуляри та проходить два рази на рік процедури для покращення зору, що вимагає витрат. За рекомендацією лікаря-кардіолога дитині рекомендовані заняття з плавання для покращення стану здоров`я. Відповідач жодних додаткових витрат на дитину не несе, участі у вихованні не приймає, подарунків не робить, аліменти стягуються органами виконавчої служби. На даний час відповідач є військовослужбовцем, має стабільний і достатній рівень доходів, що дає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.
01.04.2026 до суду надійшов відзив, у якому відповідач вказує, що з позовом не погоджується. Зазначає, що на обох батьків покладений однаковий обов`язок щодо утримання дитини. Відповідач перебуває на військовій службі, у зв`язку з чим несе відповідні витрати, має на утриманні батьків-пенсіонерів. Стан здоров`я дитини задовільний, позивач є працездатною особою. У задоволенні позову просить відмовити.
Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.
Ухвалою суду від 16.04.2026, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, у матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, у якій вказано, що позивач позов підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.07.2013 у справі №295/8283/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.02.2019 у справі №295/12893/18 змінено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Богунського районного суду м. Житомира №295/8283/13-ц від 05.07.2013, та стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.
Зі змісту наявної у справі медичної документації вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у лікаря-кардіолога та у лікаря-офтальмолога, рекомендовані заняття з плавання, носіння окулярів, періодичних проходжень курсів апаратного лікування зору.
Позивач регулярно несе витрати на лікування дитини, придбання продуктів харчування, одягу, засобів для навчання, для дозвілля, оплати комунальних послуг, тощо.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 №2497/50/304 від 20.02.2026, молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 №2497/63-38 від 09.02.2026 про доходи ОСОБА_2 , від займав посаду командира відділення, його грошове забезпечення за період з вересня 2025 року по січень 2026 року склало у загальному розмірі 244898,25 грн, та за вказаний період з нього утримувались аліменти у розмірі по 2000,00 грн щомісячно.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
У відповідності до ч.1,2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За правилами ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). 
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив і Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі №444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц. 
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати сина до досягнення повноліття. 
За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо.
Стягнення аліментів спрямовані, насамперед, на захист найвищих інтересів дитини, яка в силу малолітнього віку не здатна самостійно подбати про своє забезпечення та повністю залежить від батьків, на яких закон покладає обов`язок дбати про матеріальне забезпечення дитини до досягнення останньою принаймні повноліття.
Судом встановлено, що відповідач є військовослужбовцем, отримує регулярний та стабільний дохід, отже спроможний сплачувати аліменти.
На переконання суду, аліменти у сумі 2000,00 грн, які визначені рішенням суду у 2019 році, наразі є недостатніми для виконання у повній мірі обов`язку батька щодо утримання дитини, враховуючи розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, необхідним лікуванням, сезонним одягом, шкільним приладдям, речами для розвитку та навчання, предметами особистої гігієни, забезпечення дозвілля, тощо, які є загальновідомими. Також такий розмір аліменти не є співмірним з розміром доходів відповідача, що вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2026 №2497/63-38 про доходи ОСОБА_2 .
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує, що має на утримання батьків-пенсіонерів. Однак, наявність непрацездатних батьків сама по собі не свідчить про те, що ОСОБА_2 здійснює їх утримання, будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин, відповідач не надав. Крім того, допомога відповідача батькам не спростовує його батьківського обов`язку з належного забезпечення та утримання своєї дитини, та саме якнайкращі інтереси дитини мають бути враховані судом першочергово. 
За таких обставин, суд приходить висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою дитини сторін у забезпеченні належного матеріального її утримання, зважаючи на стан здоров`я дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Вказаний розмір аліментів є справедливим та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав малолітньої дитини в даній справі. 
Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів, починаючи від дня звернення до суду, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тобто, в даному випадку, законодавець визначив, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, присуджені за рішенням суду аліменти стягуються від дня пред`явлення позову.
В той же час, чинний Сімейний кодекс України не визначає день пред`явлення позову про зміну розміру та способу стягнення аліментів до суду як початок стягнення аліментів після зміни їх розміру та способу стягнення.
Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Системний аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок, що стягнення аліментів після зміни їх розміру та способу стягнення можливе лише починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів.
Також суд враховує, що згідно з абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
При цьому, зміна способу стягнення аліментів у цій справі призведе і до зміни розміру аліментів.
З урахуванням викладеного, стягнення аліментів після зміни їх розміру та способу стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням у справі, а не з моменту звернення до суду, як просить позивач, відтак позов задовольняється судом частково.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, з урахуванням яких судові витрати по справі покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, - 

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених до стягнення рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 12.02.2019 у цивільній справі №295/12893/18 та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти вимог позову – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України 1211,20грн судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Т.А. Воробйова