ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/1424/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої – судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправною і незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові у виплаті позивачці недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 суми пенсії за рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року по справі № 260/7645/21, від 14 березня 2023 року по справі № 260/719/23 та від 24 жовтня 2023 року по справі № 260/5728/23; 2) Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивачки ОСОБА_1 недоодержану внаслідок смерті ОСОБА_2 суму пенсії у розмірі 370 165,88 грн, яка утворилась внаслідок ухвалення Закарпатським окружним адміністративним судом рішень від 15 лютого 2022 року по справі № 260/7645/21, від 14 березня 2023 року по справі № 260/719/23 та від 24 жовтня 2023 року по справі № 260/5728/23.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не здійснило йому виплату нарахованих сум пенсії в розмірі 370 165,88 грн., у зв`язку із частковим виконанням рішень суду. Позивач посилається на норми статті 61 Закону №2262-ХІІ та стверджує, що має право на одержання недоотриманих сум пенсії померлого чоловіка, нарахованих на виконання рішень суду, але не виплачених своєчасно, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що згідно ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Разом з тим, звернення щодо отримання недоотриманої пенсії померлого надійшло від позивача з пропуском 6 місячного строку, оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримував пенсію відповідно до Закону №2262-XII.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі № 260/7645/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року, з урахуванням проведених виплат. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії ОСОБА_2 за період з 05 березня 2019 року до 03 вересня 2019 року з врахуванням 100% суми перерахованої пенсії без обмежень, встановлених п. 2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року за №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб".
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі № 260/719/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Адміністрації ДПСУ про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року № 11/6555 від 19 жовтня 2021 (за формою, передбаченою додатком № 2 до Постанови № 45) у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови КМУ від 30.08.2017р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі № 260/5728/23, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області починаючи з 01 квітня 2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , у розмірі 90 % сум грошового забезпечення зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення від 19 жовтня 2021 року № 11/6555, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, з врахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 травня 2022 року нарахування і виплату ОСОБА_2 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн., передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вищевказаних рішень суду здійснено перерахунки пенсії ОСОБА_2 та нараховано доплату пенсії в сумі 370 165,88 грн., що не заперечується відповідачем. 
Згідно свідоцтва про смерть від 28.04.2025 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 25.11.2014 року, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 
19 серпня 2025 року позивач звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, у якій просила: 1) повідомити якою є заборгованість ГУ ПФУ в Закарпатській області перед ОСОБА_2 згідно рішень суду; 2) здійснити їй виплату нарахованої за рішеннями суду і недоодержаної пенсії (заборгованості), як дружині, яка проживала разом з ОСОБА_2 на день смерті.
Листом від 16 вересня 2025 року ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило, що заборгованість за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року по справі № 260/7645/21 складає 65 162,97 грн., за рішенням суду від 14 березня 2023 року по справі № 260/719/23 складає 116 985,30 грн. та за рішенням суду від 24 жовтня 2023 року по справі № 260/5728/23 складає 188 017,61 грн. Однак, відповідачем відмовлено у виплаті заборгованості позивачу, у зв`язку із розбіжностями у прізвищі, зазначеному у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 28 квітня 2025 року - « ОСОБА_3 », і свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25 листопада 2014 року - « ОСОБА_4 ».
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2025 року у справі № 308/16635/25, яке набрало законної сили, встановлено юридичний факт, що особа, зазначена у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 28 квітня 2025 року як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тією ж особою, яка зазначена у повторному свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25 листопада 2014 року як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто померлим чоловіком заявниці ОСОБА_1 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 грудня 2025 року у справі № 308/16635/25, яка набрала законної сили, виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2025 по справі №308/16635/25 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зеленяк Сергій Петрович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та вважати вірним по батькові заявниці « ОСОБА_5 ».
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З 01 березня 2026 року позивач отримує пенсію в разі втрати годувальника, що підтверджується протоколом по пенсійній справі № 0710013244.
22 січня 2026 року позивач повторно звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про виплату нарахованої за рішеннями суду і недоодержаної ОСОБА_2 пенсії (заборгованості) в період з 01 січня 2018 року по день смерті включно у розмірі 370 165,88 грн., як дружині, яка проживала разом з ОСОБА_2 на день смерті, з урахуванням рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 грудня 2025 року по справі № 308/16635/25.
Листом № 1864-936/T-02/8-0700/26 від 20 лютого 2026 року ГУ ПФУ в Закарпатській області на звернення повідомило позивача про відсутність законних підстав для виплати недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, мотивуючи розбіжностями у прізвищі, зазначеному у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 28 квітня 2025 року - « ОСОБА_3 », і свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25 листопада 2014 року - « ОСОБА_4 ».
Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 52 Закону №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Вищевказана норма Закону кореспондується зі статтею 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця.
У той же час, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХII) відповідно до якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Так, згідно частин 1 та 3 статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
З урахуванням зазначеного, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно Закону №2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною статтею 61 Закону №2262-ХІІ.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі №200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
Як наголошено Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 по справі №200/12094/18-а, вищевказаний висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону №1058-IV та частиною першою статті 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина 2 статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Виходячи з викладеного, частиною 1 статті 61 Закону №2262-XII запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
У свою чергу, Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно із пунктом 4 Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Відповідно до пункту 9 Порядку №3-1 (у редакції, чинній з 02.03.2023) до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).
З аналізу вищевикладеного вбачається, що чинним законодавством передбачено пакет документів, які подаються особою до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.
Згідно з абзацом першим частини другої, частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 25.11.2014 року, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2025 року у справі № 308/16635/25, яке набрало законної сили, про встановлення юридичного факту.
Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно довідки Управління Центру надання адміністративних послуг Чопської міської ради від 29.04.2025 року, на день смерті ОСОБА_2 разом з ним постійно проживала та була зареєстрована в квартирі ОСОБА_1 .
Позивач звернулася до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про виплату нарахованих, але недоотриманих сум пенсії померлого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3 (тобто в межах шестимісячного строку після смерті чоловіка).
Крім цього, з 01 березня 2026 року позивач отримує пенсію в разі втрати годувальника, що підтверджується протоколом по пенсійній справі № 0710013244.
Листами ГУ ПФУ в Закарпатській області від 16.09.2025 року та від 20.02.2026 року підтверджено, що заборгованість пенсії за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року по справі № 260/7645/21 складає 65 162,97 грн., за рішенням суду від 14 березня 2023 року по справі № 260/719/23 складає 116 985,30 грн. та за рішенням суду від 24 жовтня 2023 року по справі № 260/5728/23 складає 188 017,61 грн. 
Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач згідно ст. 61 Закону №2262-ХІІ має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 суми пенсії у загальному розмірі 370 165,88 грн.
Таким чином, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у виплаті позивачу недоодержаної її чоловіком суми пенсії, за рішеннями суду, є протиправними.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача недоодержану суму пенсії, суд зазначає наступне.
У постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18 Верховний Суд зазначив, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю територіального управління Пенсійного фонду України, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас, стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.
Тож, судом не може бути застосований такий спосіб захисту як стягнення суми пенсії на користь позивача, враховуючи те, що у відповідача існує обов`язок виплати такої пенсії.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов частково шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у виплаті позивачу недоодержаної її чоловіком суми пенсії, за рішеннями суду, та зобов`язання виплатити позивачу недоодержану внаслідок смерті ОСОБА_2 суму пенсії у розмірі 370 165,88 грн., нарахованої на виконання рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі № 260/7645/21, від 14 березня 2023 року у справі № 260/719/23 та від 24 жовтня 2023 року у справі № 260/5728/23.
Згідно частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Таким чином, згідно ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 701,65 грн.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної її чоловіком ОСОБА_2 суми пенсії за рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі № 260/7645/21, від 14 березня 2023 року у справі № 260/719/23 та від 24 жовтня 2023 року у справі № 260/5728/23.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 недоодержану внаслідок смерті ОСОБА_2 суму пенсії у розмірі 370 165,88 грн. (триста сімдесят тисяч сто шістдесят п`ять гривень вісімдесят вісім копійок), нарахованої на виконання рішень Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі № 260/7645/21, від 14 березня 2023 року у справі № 260/719/23 та від 24 жовтня 2023 року у справі № 260/5728/23.

4. В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ЄДРПОУ 20453063) судові витрати у розмірі 3 701,65 грн. (три тисячі сімсот одна гривня шістдесят п`ять копійок).

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька