ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Справа № 915/1243/21(915/848/25) 

м. Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С., 
при секретарі судового засідання Матвєєвій А.В.,
за участю представників (в режимі відеоконференції)
від позивача: ліквідатор Багінський А.О.
від відповідачів ОСОБА_1 та ФГ “Білозірка Агро” – адвокат Калаянов І.В.
інші представники учасників справи не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом (заявою): ліквідатора Фермерського господарства “Колос” арбітражного керуючого Багінського А.О. (29017, м. Хмельницький, вул. Зарічнанська, 5/3, оф. 312) 
до відповідачів:
1)  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
3) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )
4) ОСОБА_4 (адреса реєстрації згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру: АДРЕСА_2 , адреса зазначена позивачем у заяві: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )
5) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )
6) ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 )
7) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 )
8) Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” (57230, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Білозірка, пров. Північний, буд. 7, ідентифікаційний код 43401696)
9) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ” (54056, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Театральна, буд. 49, кв. 3, ідентифікаційний код 43401717)
10) Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” (54056, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Театральна, буд. 49, кв. 3, ідентифікаційний код 41449481)
11) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” (57230, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Білозірка, пров. Північний, буд. 7, ідентифікаційний код 44854903)
12) Фермерського господарства “Білозірка Агро” (54017, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул. Ігоря Бедзая, буд. 20/5, оф. 24, ідентифікаційний код 42672424)
про: покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі №915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос”

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області розглядається справа №915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос”.
За наслідками проведеного підсумкового засідання, суд постановою від 29.02.2024, зокрема, визнав банкрутом Фермерське господарство “Колос”; відкрив ліквідаційну процедуру та призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Багінського А.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1871 від 20.12.2018).
Від ліквідатора Фермерського господарства “Колос” арбітражного керуючого Багінського А.О. до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, сформована в системі “Електронний суд” №01-20/915/1243/21/3694 від 30.05.2025 (вх. №8304/25 від 02.06.2025), в якій заявник просить суд:
1. Покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника – Фермерського господарства “Колос” (код ЄДРПОУ 30405651) на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ), Товариство з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” (код ЄДРПОУ 43401696), Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ” (код ЄДРПОУ 43401717), Товариство з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” (код ЄДРПОУ 41449481), Товариство з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” (код ЄДРПОУ 44854903), Фермерське господарство “БІЛОЗІРКА АГРО” (код ЄДРПОУ 42672424).
2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ), а також з Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” (код ЄДРПОУ 43401696), Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ” (код ЄДРПОУ 43401717), Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” (код ЄДРПОУ 41449481) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” (код ЄДРПОУ 44854903), Фермерського господарства “БІЛОЗІРКА АГРО” (код ЄДРПОУ 42672424) на користь Фермерського господарства “Колос” (код ЄДРПОУ 30405651) грошові кошти в розмірі 12227795,82 грн, з яких: 9762749,00 грн – сума визнаних грошових вимог кредиторів ФГ “Колос”; 1863233,53 грн – інфляційні втрати; 601813,29 грн – 3% річних.
Заява обгрунтована посиланням на норми ст. 4, 12, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 92, 96, 97 Цивільного кодексу України, ст. 89, 174, 224, 225 Господарського кодексу України, правові позиції, які містяться у постановах Верховного Суду від 05.07.2022 у справі №916/1272/18, від 28.07.2021 у справі №917/1500/18(917/1932/20), від 09.12.2021 у справі №916/313/20 та мотивована тим, що за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності боржника ліквідатором встановлено наявність ознак доведення до банкрутства, ознак приховування банкрутства. Зокрема, за результатами аналізу руху власного капіталу господарства встановлено, що на 30.06.2019 видатки перевищують надходження у власний капітал, що свідчить про неефективність господарської діяльності боржника. Результат аналізу формування чистого прибутку підприємства протягом періоду, що аналізується визначає його нестачу протягом 2017-2018рр, 6 місяців 2019 року, коли зменшується власний капітал, зростає заборгованість підприємства. Ліквідатором виявлено невідповідність даних, що було відображено у фінансовій звітності та інформації, що була відображена за результатами проведеної інвентаризації. Дані інвентаризації свідчать про навмисне виведення активів, оскільки відсутня первинна документація щодо їх вибуття після 30.06.2019. Протягом періоду, що аналізувався відбулось збільшення дебіторської заборгованості, не велась робота щодо її зменшення чи погашення. Підприємство фактично зупинило виробництво в 2019 році. Зібрані факти в сукупності свідчать про цілеспрямоване погіршення платоспроможності ФГ “Колос”. Основні ознаки штучного доведення до неплатоспроможності включають: 1)зменшення та виведення активів: майно підприємства скоротилося (земельний банк не використовувався, техніка вибуває, гроші знято). Балансова вартість чистих активів істотно впала, а коефіцієнти ліквідності наблизились до нуля (коефіцієнт абсолютної ліквідності ~ 0); 2)збільшення боргового навантаження. Штучне створення заборгованостей або накопичення кредиторської заборгованості є типовою ознакою доведення до банкрутства; 3)нераціональні та збиткові угоди: якщо мали місце угоди на користь третіх осіб (переуступка прав на землю чи продаж активів за заниженою ціною), виведення коштів, що свідчить про умисел зробити підприємство збитковим; 4)бездіяльність щодо оздоровлення фінансового стану підприємства. Фінансова звітність до контролюючих органів не подавалась, кредитори боржника не повідомлялись про дійсний фінансовий стан ФГ “Колос”. 
На думку ліквідатора, з високою ймовірністю зазначені кроки здійснювались умисно, з метою ухилення від сплати боргів або перерозподілу активів, тобто штучно створена неплатоспроможність. Ліквідатор також зазначає, що усі показники та наявні звіти свідчать про те, що існують ознаки дій з приховування банкрутства та доведення до банкрутства. В результаті проведеної інвентаризації ліквідатором встановлено відсутність майна та майнових активів ФГ “Колос”. Засновники боржника, інші особи, які винні у доведені господарства до банкрутства виявляють ігнорування процедури банкрутства, не сприяють розшуку активів боржника для погашення вимог кредиторів, а також не повідомляють про наявність чи відсутність будь-якої бухгалтерської документації. 
Комітетом кредиторів ФГ “Колос” 21.03.2025 (протокол №5) прийнято рішення про звернення до Господарського суду Миколаївської області із заявою про покладення субсидіарної відповідальності на винних осіб у доведенні боржника до банкрутства та не подавати заяву про покладення солідарної відповідальності. 
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.06.2025 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/848/25 та визначено головуючим у справі суддю Адаховську В.С.
Одночасно із заявою ліквідатор банкрута подав до суду заяву №01-20/915/1243/21/3695 від 30.05.2025 про забезпечення позову, яку суд повернув заявнику ухвалою суду від 04.06.2025.
09.06.2025 ліквідатор банкрута подав до суду заяву №01-20/915/1243/21/3682 від 09.06.2025 про забезпечення позову, яка по суті є заявою про забезпечення заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, в якій заявник на підставі ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України просить суд:
1. До набрання рішенням законної сили, забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідачів, а саме:
- житловий будинок: Загальна площа (кв.м): 176.5, житлова площа (кв.м): 78.7, Опис: А-1 – житловий будинок с господарськими спорудами та огорожами Адреса: Миколаївська обл., Миколаївський р., с.Білозірка (село Білозірка; село Бармашове), вулиця Святовознесенська (вулиця Святовознесенська; вулиця Жовтнева), будинок 19. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2936532648060;
- нежитловий об`єкт: Загальна площа (кв.м): 520.1, Опис: А-1 Склад для зберігання с/г продукції; Б Навіс; №1 Огорожа; №2 Ворота. Адреса: Миколаївська обл., Миколаївський р., с.Білозірка (село Білозірка; село Бармашове), вулиця Святовознесенська (вулиця Святовознесенська; вулиця Жовтнева), будинок 19/1. Земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер: 4823380401:03:067:0219. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2919725448060;
- земельна ділянка, Кадастровий номер: 4823380401:03:067:0219 Опис об`єкта: Площа (га): 0.351, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2916192648233;
- земельна ділянка, Кадастровий номер: 4823380400:07:000:0530 Опис об`єкта: Площа (га): 30, Цільове призначення: для ведення фермерського господарства Адреса: Миколаївська обл., Вітовський р. (Жовтневий р-н), с/рада. Бармашівська (сільрада Білозірська) Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1484490848233;
- земельна ділянка, Кадастровий номер 4823380400:01:000:0227, Площа 2га, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1320348948233;
- земельна ділянка Кадастровий номер: 4823380400:05:000:0036 Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 771545448233;
- земельна ділянка Кадастровий номер: 4823380400:06:000:0132 Опис об`єкта: Площа (га): 6.2638, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 09.10.2014, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 592920648233;
- земельна ділянка Кадастровий номер: 4823380400:01:000:0233 Площа: 2 га Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1663258948233;
- земельна ділянка Кадастровий номер: 4823380400:01:000:0228 Площа: 2 га Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1320329148233.
Ухвалою суду від 11.06.2025 задоволено заяву ліквідатора ФГ “Колос” арбітражного керуючого Багінського А.О. про забезпечення позову №01-20/915/1243/21/3682 від 09.06.2025, вжито заходи забезпечення позову (заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника) шляхом накладення арешту на майно відповідачів, а саме:
- житловий будинок: загальна площа (кв.м): 176.5, житлова площа (кв.м): 78.7, Опис: А-1 – житловий будинок с господарськими спорудами та огорожами; адреса: Миколаївська обл., Миколаївський р., с.Білозірка (село Білозірка; село Бармашове), вулиця Святовознесенська (вулиця Святовознесенська; вулиця Жовтнева), будинок 19; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2936532648060;
- нежитловий об`єкт: загальна площа (кв.м): 520.1, Опис: А-1 Склад для зберігання с/г продукції; Б Навіс; №1 Огорожа; №2 Ворота; адреса: Миколаївська обл., Миколаївський р., с.Білозірка (село Білозірка; село Бармашове), вулиця Святовознесенська (вулиця Святовознесенська; вулиця Жовтнева), будинок 19/1; земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: 4823380401:03:067:0219; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2919725448060;
- земельна ділянка: кадастровий номер: 4823380401:03:067:0219, опис об`єкта: площа (га): 0.351, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2916192648233;
- земельна ділянка: кадастровий номер: 4823380400:07:000:0530, опис об`єкта: площа (га): 30, цільове призначення: для ведення фермерського господарства; адреса: Миколаївська обл., Вітовський р. (Жовтневий р-н), с/рада. Бармашівська (сільрада Білозірська); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1484490848233;
- земельна ділянка: кадастровий номер 4823380400:01:000:0227, площа 2 га, дата державної реєстрації земельної ділянки: 12.04.2017, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ у Миколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, адреса: Миколаївська обл., Вітовський р. (Жовтневий р-н), с/рада. Бармашівська (сільрада Білозірська); реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1320348948233;
- земельна ділянка: кадастровий номер: 4823380400:05:000:0036, площа (га): 6.28, дата державної реєстрації земельної ділянки: 31.10.2015, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ Держземагентства у Снігурівському районі Миколаївської області; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 771545448233;
- земельна ділянка: кадастровий номер: 4823380400:06:000:0132, опис об`єкта: площа (га): 6.2638, дата державної реєстрації земельної ділянки: 09.10.2014, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ Держземагентства у Жовтневому районі Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 592920648233;
- земельна ділянка: кадастровий номер: 4823380400:01:000:0233, площа: 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1663258948233;
- земельна ділянка: кадастровий номер: 4823380400:01:000:0228, площа: 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1320329148233.
Також ліквідатором подано до господарського суду заяву за вих. №01-20/915/1243/21/3694 від 30.05.2025 (вх. №8353/25 від 02.06.2025) про витребування доказів.
Ліквідатор просить суд:
- витребувати у АТ “КРЕДОБАНК” виписки по рахунках ФГ “Колос” за період з 01.01.2018 по 01.05.2024, в тому числі по рахунках: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;
- витребувати у АТ “ОТП БАНК” виписки по рахунках ФГ “Колос” за період з 01.01.2018 по 01.05.2024, в тому числі по рахунках: НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 , НОМЕР_12 .
За приписами ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду (ч. 7 ст. 176 ГПК України).
У відповідності з приписами ч. 6 ст. 176 ГПК України судом здійснено запити до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних фізичних осіб - відповідачів, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному демографічному реєстрі відносно відповідачів – фізичних осіб: 
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (відповідь № НОМЕР_13 від 05.06.2025);
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (відповідь № НОМЕР_14 від 05.06.2025);
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (відповідь № НОМЕР_15 від 05.06.2025);
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (відповідь № НОМЕР_16 від 05.06.2025);
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 (відповідь №1451225 від 05.06.2025);
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (відповідь №1451019 від 05.06.2025).
Відповідно до відповіді №1451283 від 05.06.2025 інформацію стосовно фізичної особи ОСОБА_6 – не знайдено.
11.06.2025 від ліквідатора ФГ “Колос” надійшло клопотання від 11.06.2025, в якому міститься інформація стосовно ОСОБА_6 .
Ухвалою суду від 12.06.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України (info@mlsp.gov.ua) відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території стосовно фізичної особи ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 , дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_7 ).
На виконання вказаної ухвали суду, Міністерство соціальної політики України надало відповідь №15739/0/290-25/13 від 26.06.2025, з якої вбачається, що станом на 18.06.2025, згідно з відомостями, внесеними до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував на обліку та з 03.04.2024 знятий з обліку внутрішньо переміщених осіб.
Господарським судом направлено до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради запит за вих. №915/848/25/7537/25 від 30.06.2025 щодо надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_6 .
Відповідно до відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради за вих. №18697/19.03.03-11/19/14/25 від 14.07.2025 станом на 14.07.2025 за відомостями Реєстру Миколаївської міської територіальної громади місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 .
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.07.2025 прийнято заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в межах справи № 915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос”, відкрито провадження у справі та присвоєно їй номер 915/1243/21(915/848/25); постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами; встановлено учасникам справи строки для подання до суду заяв по суті справи.
Вказану ухвалу суду було направлено до електронного кабінету відповідачів: представнику ОСОБА_1 (відповідача-1) – адвокату Ксенжик Костянтину Вікторовичу, Фермерському господарству “Белозірка Агро” (відповідачу-12). 
Так, ухвала суду від 15.07.2025 отримана представником відповідача-1 адвокатом Ксенжик Костянтином Вікторовичем 16.07.2025 о 20:12, судом отримано повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету – 17.07.2025 о 07:47, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.
Ухвала суду від 15.07.2025 отримана відповідачем-12 – 16.07.2025 о 20:11, судом отримано повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету – 17.07.2025 о 07:47, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.
Ухвалу суду від 15.07.2025 направлено на поштові адреси відповідачів: 2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ); 3) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ); 4) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ); 5) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ); 6) ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ); 7) ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ); 8) Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” (57230, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Білозірка, пров. Північний, буд. 7); 9) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ” (54056, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Театральна, буд. 49, кв. 3); 10) Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” (54056, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Театральна, буд. 49, кв. 3); 11) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” (57230, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Білозірка, пров. Північний, буд. 7).
Ухвали суду від 15.07.2025, направлені на адреси відповідачів 3, 4, 5, 8, 11, повернуто до суду з відмітками поштового відділення “адресат відсутній за вказаною адресою”: 3) ОСОБА_3 – 30.07.2025, 4) ОСОБА_4 – 30.07.2025, 5) ОСОБА_5 – 30.07.2025, 8) Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” – 25.07.2025, 11)Товариства з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” – 25.07.2025. 
Ухвала суду від 15.07.2025, направлена на адресу відповідача 2) ОСОБА_2 , повернена до суду поштовим відділенням з відміткою від 25.07.2025 “адресат відмовився”.
Ухвали суду від 15.07.2025, направлені на адреси відповідачів: 7) ОСОБА_7 , 10) Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП”, 9)Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ”, 6) ОСОБА_6 , повернуто до суду з відмітками поштового відділення від 02.08.2025 “за закінченням терміну зберігання”. 
Ухвала суду від 09.10.2025 про призначення судового засідання на 27.10.2025 о 14:00, направлена на адресу відповідачів: 7) ОСОБА_7 , 10) Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП”, 9) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ”, 6) ОСОБА_6 , повернуто до суду поштовим відділенням з відміткою від 19.10.2025 “адресат відсутній”.
Враховуючи положення ч. 6 ст. 242 ГПК України, ухвала суду від 15.07.2025 є такою, що отримана відповідачами: 2) ОСОБА_2 – 25.07.2025, 3) ОСОБА_3 – 30.07.2025, 5) ОСОБА_5 – 30.07.2025, 8) Товариством з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” – 25.07.2025, 11) Товариством з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” – 25.07.2025. 
Таким чином, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням вихідних днів, закінчився для відповідачів: 2) ОСОБА_2 – 11.08.2025 (включно), 3) ОСОБА_3 – 14.08.2025 (включно), 5) ОСОБА_5 – 14.08.2025 (включно), 5) ОСОБА_6 – 03.11.2025 (включно), 6) ОСОБА_7 – 03.11.2025 (включно), 7)Товариства з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” – 11.08.2025 (включно), 8) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ” – 03.11.2025 (включно), 9) Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” – 03.11.2025 (включно), 10) Товариства з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” – 11.08.2025 (включно).
27.07.2025, в межах встановленого судом строку на подання відзиву, відповідачем-12 через системи “Електронний суд” подано до суду відзив на позовну заяву (вх. №10990/25 від 28.07.2025), в якому відповідач-12 просить відмовити в задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі №915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос” на Фермерське господарство “Белозірка Агро” та відмовити у стягненні з останнього на користь Фермерського господарства “Колос” в солідарному порядку 12227795,82 грн.
Заперечення відповідача обгрунтовано посиланням на норми ст. 619 Цивільного кодексу України, ст. 4, 61 Кодексу України з процедур банкрутства та мотивовано тим, що Фермерське господарство “Білозірка Агро” не має та не мало з ФГ “Колос” жодних правовідносин, які б грунтувались на перелічених в законодавстві підставах виникнення субсидіарної відповідальності. ФГ “Білозірка Агро” не є засновником, учасником або акціонером боржника, не мало впливу на діяльність боржника, не давало обов`язкові вказівки та не вчиняло дії, які б могли призвести до банкрутства ФГ “Колос”. Арбітражний керуючий обґрунтовує вимоги про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ФГ “Білозірка Агро” посиланням на трудові відносини ОСОБА_5 з ФГ “Білозірка Агро” та наявністю в оренді господарства земельних ділянок, які раніше перебували в оренді ФГ “Колос”. Щодо знаходження ОСОБА_5 у трудових відносинах із ФГ “Білозірка Агро” відповідач зазначає, що у період часу з 20.11.2020 по 03.06.2021 ОСОБА_5 працював у ФГ “Білозірка Агро” на посаді голови господарства. Станом на день прийняття ОСОБА_5 на посаду голови ФГ “Білозірка Агро” останній не працював у ФГ “Колос” майже півтора року та більше ніж дев`ять років не входив до складу засновників зазначеного фермерського господарства. Вказане, на думку відповідача, викликає сумнів у наявності у ОСОБА_5 повних даних стосовно стану фінансових справ у ФГ “Колос” та можливості вчиняти дії від імені ФГ “Колос” або якимось іншим чином впливати на господарську діяльність ФГ “Колос”. Щодо орендних відносин ФГ “Білозірка Агро” із власниками земельних ділянок відповідач зазначає, що укладення орендодавцями договорів оренди землі з ФГ “Білозірка Агро” відбулося після припинення попередніх договорів, що не суперечить чинному законодавству України. Власники земельних ділянок мають право самостійно обирати нового орендаря після припинення попередніх зобов`язань, що прямо передбачено положеннями Цивільного кодексу України про свободу договору. В свою чергу при укладенні договорів оренди землі ані ФГ “Білозірка Агро”, ані інші суб`єкти господарювання не повинні перевіряти, яким саме підприємством здійснювалась оренда вказаного майна раніше. ФГ “Білозірка Агро” не відомі причини припинення договорів оренди землі Фермерським господарством “Колос”. Фермерське господарство “Білозірка Агро” є сільськогосподарським виробником, чия діяльність безпосередньо пов`язана з вирощуванням сільськогосподарської продукції на сільськогосподарських землях, орендованих господарством у власників земельних ділянок. Розірвання договору оренди землі, укладеного одним суб`єктом господарювання з власником землі, обумовлює можливість укладення договору оренди цієї землі іншим суб`єктом господарювання. Власники земельних ділянок мають право обирати з ким саме вони хочуть співпрацювати й який саме суб`єкт господарювання буде нести відповідальність перед власником землі у разі невиконання орендарем умов договору землі. В той же час сільгоспвиробники можуть створювати свій земельний банк орендуючи земельні ділянки, розташовані одна біля одної (одним земельним масивом), що забезпечує більш раціональне використання як паливно-мастильних матеріалів, так і ЗЗР й мінеральних добрив тощо. ФГ “Білозірка Агро” здійснює свою господарську діяльність в межах с. Білозірка Миколаївського району Миколаївської області, з огляду на що логічним є укладення господарством договорів оренди земельних ділянок, розташованих за межами та поряд з населеним пунктом, в якому знаходиться виробнича база та земельний банк господарства. ФГ “Білозірка Агро” не мало та не має у користуванні земельних ділянок, право користування якими не оформлено належним чином, з огляду на що безпідставні припущення та звинувачення ФГ “Білозірка Агро” у здійсненні господарської діяльності на незадекларованих землях є такими, що порушують ділову репутацію господарства, яке є добропорядним підприємством та сумлінним платником податків. Додатково відповідачем зауважено, що як відомо Фермерському господарству “Білозірка Агро”, земельні ділянки, які раніше перебували в оренді ФГ “Колос” станом на сьогоднішній день орендуються й іншими суб`єктами господарювання, які не вказані в якості відповідачів у заяві про покладення субсидіарної відповідальності та не згадуються в інших документах, доданих до цієї заяви. Вказане викликає сумнів в неупередженості арбітражного керуючого та може свідчити про особисту зацікавленість останнього у звільненні таких осіб від відповідальності у разі доведеності вчинення ними дій, які могли сприяти доведенню Фермерського господарства “Колос” до банкрутства. Відповідач також звертає увагу суду на те, що комітетом кредиторів банкрута прийнято рішення про недоцільність звернення із позовами до дебіторів боржника та виключення дебіторської заборгованості із ліквідаційної маси. Тобто, нехтуючи реальною можливістю стягнення фактично існуючих боргів, кошти від повернення яких могли бути направлені на погашення заборгованості ФГ “Колос” перед кредиторами, арбітражний керуючий намагається притягнути до відповідальності за дії боржника інших осіб, зокрема ФГ “Білозірка Агро”, які взагалі не причетні до здійснення боржником господарської діяльності та не мають жодного відношення до негативних наслідків неефективних управлінських рішень керівництва боржника, які призвели до банкрутства ФГ “Колос”. Постанова Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, на яку посилається арбітражний керуючий, не містить переліку критеріїв, які є обов`язковими для притягнення особи до субсидіарної відповідальності. 
Клопотанням від 04.08.2025 (вх. №11369/25 від 05.08.2025) Фермерське господарство “Білозірка Агро” просить суд: поновити пропущений строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та здійснювати розгляд справи №915/1243/21(915/848/25) за позовом (заявою) ліквідатора ФГ “Колос” про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі №915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос” у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Клопотання обгрунтовано посиланням на норми ст. 12, ч. 3, 4 ст. 247, ч. 6, 7 ст.252 ГПК України.
Відповідач просить суд врахувати ціну позову, значення справи для сторін, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, грошові вимоги не є безспірними та вимагають повного та всебічного встановлення обставин справи, а також надання сторонам можливості висловити свої позиції та надати відповіді в судовому засіданні.
Враховуючи своєчасне направлення ФГ “Білозірка Агро” відзиву на заяву арбітражного керуючого та незначний термін пропущеного строку, встановленого ГПК України для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач просить суд прийняти це клопотання та здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
08.08.2025 від відповідача - Грабарчука Д.М. до суду надійшло клопотання №б/н від 05.08.2025 (вх. №11562/25) в порядку ч. 7 ст. 252 ГПК України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (в загальному позовному провадженні).
11.08.2025 від відповідача - ТОВ “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” до суду надійшло клопотання №19 від 05.08.2025 (вх. №11594/25) в порядку ч. 7 ст. 252 ГПК України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (в загальному позовному провадженні).
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача-ТОВ “Белозірка Агро”, сформована в системі “Електронний суд” №01-20/915/1243/21/4155 від 13.08.2025 (вх. №11734/25 від 13.08.2025), в якій ліквідатор ФГ “Колос” просить продовжити строк для подання відповіді на відзив, прийняти зазначену відповідь на відзив та врахувати її під час прийняття рішення по суті.
Арбітражний керуючий Багінський А.О. зазначає, що відзив ФГ “Білозірка Агро” не містить жодного аргументу, який би спростовував суть звинувачень. Відповідач не надав економічного обґрунтування своїм діям і не пояснив обставин, за яких він отримав активи боржника саме в той момент, коли той ставав неплатоспроможним. Спроба сховатися за формальною відсутністю зв`язку є проявом недобросовісності, на яку зобов`язаний реагувати суд згідно з позиціями Верховного Суду.
Посилаючись на ч. 2 ст. 119 ГПК України, у зв`язку із великим навантаженням у арбітражного керуючого та з огляду на великий обсяг фактів, які лежать в основі заяви та необхідності у їх додатковому опрацюванні під час підготовки відповіді на відзив, останній просить суд продовжити строк для подання відповіді на відзив ФГ “Білозірка Агро” 
17.08.2025 від відповідача – ТОВ “Белозірка Агро” до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, сформовані в системі “Електронний суд” вих. №15-08/2025-1 від 17.08.2025 (вх. №11847/25 від 18.08.2025), в яких Фермерське господарство “Белозірка Агро” просить відмовити в задоволенні заяви ліквідатора Фермерського господарства “Колос” про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі №915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос” на Фермерське господарство “Белозірка Агро” та стягнення з останнього на користь Фермерського господарства “Колос” в солідарному порядку 12227795,82 грн, розгляд справи здійснювати в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 09.10.2025 відмовлено в задоволенні клопотань ФГ “Белозірка Агро” вих. №04-08/2025-1 від 04.08.2025, Грабарчука Дениса Миколайовича №б/н від 05.08.2025 та ТОВ “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” №19 від 05.08.2025 в частині розгляду справи в порядку загального позовного провадження; задоволено вказані клопотання в частині розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін; відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора ФГ “Колос” арбітражного керуючого Багінського А.О., зазначеного у відповіді на відзив ФГ “БІЛОЗІРКА АГРО”, про подовження позивачу строку для подання відповіді на відзив; відповідь на відзив ліквідатора ФГ “Колос” арбітражного керуючого Багінського А.О. залишено без розгляду; постановлено провести розгляд справи поза межами встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України та здійснювати розгляд справи №915/1243/21(915/848/25) в судовому засіданні з повідомленням сторін; призначено судове засідання для розгляду справи на 27 жовтня 2025 року о 14:00.
27.10.2025 від представника відповідача-12 – адвоката Калаянова І.В. до суду надійшли сформовані в системі “Електронний суд” документи, а саме:
- письмові пояснення щодо заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника №б/н від 27.10.2025 (вх. №№ 15066/25, 15076/25), в яких представник ФГ “Белозірка Агро” просить долучити до матеріалів справи вказані письмові пояснення та врахувати викладену в них правову позицію під час розгляду заяви ліквідатора;
- заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 27.10.2025 (вх. №№ 15071/25, 15077/25), в яких представник ФГ “Белозірка Агро”, серед іншого, просить відкласти розгляд справи на іншу дату.
27.10.2025 від позивача надійшло клопотання, сформоване в системі “Електронний суд” від 27.10.2025, в якому, у зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання про участь позивача у справі в режимі відеоконференції та з метою забезпечення його участі в судовому засіданні, просить відкласти розгляд справи на іншу дату.
Ухвалою суду від 27.10.2025 відкладено розгляд справи на 24 листопада 2025 року о 14:00.
11.11.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, сформовані в системі “Електронний суд” 11.11.2025 (вх №15900/25), в яких ліквідатор надає додаткову узагальнену інформацію щодо припинення оренди земельних ділянок, які перебували в оренді банкрута.
24.11.2025 від представника ОСОБА_1 – адвоката Калаянова І.В. надійшли до суду додаткові пояснення у справі, сформовані в системі “Електронний суд” №б/н від 24.11.2025 (вх №16460/25), в яких просить прийняти письмові пояснення, врахувати в них правову позицію під час розгляду заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника та відмовити в її задоволенні в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 24.11.2025 залишено без розгляду письмові пояснення представника Фермерського господарства “Белозірка Агро” №б/н від 27.10.2025 (вх. №15066/25 від 27.10.2025, №15076/25 від 27.10.2025); залишено без розгляду додаткові пояснення представника ОСОБА_1 №б/н від 24.11.2025 (вх №16460/25 від 24.11.2025); відкладено розгляд справи на 18 грудня 2025 року о 14:30.
Від представника ФГ “Белозірка Агро” – адвоката Калаянова І.В. надійшло клопотання, сформоване в системі “Електронний суд” 12.12.2025 (вх №17745/25 від 15.12.2025), в якому останній просить суд надати відповідачу-12 – ФГ “Белозірка Агро” дозвіл на подання додаткових пояснень щодо окремих питань, які виникли під час розгляду даної справи відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України; прийняти вказані письмові пояснення до розгляду, долучити їх до матеріалів справи, врахувати викладену в них правову позицію під час розгляду справи та відмовити в задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Калаянова І.В. надійшли до суду, сформовані в системі “Електронний суд”:
- відзив на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника №б/н від 12.12.2025 (вх №17749/25 від 15.12.2025), в якому просить відмовити в задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
- клопотання про поновлення строку на подання відзиву на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника №б/н від 12.12.2025 (вх №17757/25 від 15.12.2025), в якому представник просить поновити відповідачу-1 строк на подання відзиву на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, визнавши причини пропуску строку поважними відповідно до ст. 119 ГПК України; прийняти вказаний відзив, а у разі якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для поновлення строку – прийняти поданий документ як письмові пояснення відповідача-1, враховуючи необхідність забезпечення права сторони бути почутою, дотримання принципу змагальності та “рівності зброї”, а також з метою забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи; забезпечити врахування викладеної у відзиві/поясненнях позиції відповідача-1 при ухваленні рішення по суті заяви ліквідатора, з огляду на її значення для встановлення фактичних обставин, що є предметом доказування у даному провадженні.
Також, до суду від представника відповідачів ОСОБА_1 та Фермерського господарства “Білозірка Агро” – адвоката Калаянова Івана Васильовича надійшло клопотання б/н від 12.12.2025 (вх.№17743/25 від 15.12.2025), сформоване в системі “Електронний суд” 12.12.2025, про його участь в судовому засіданні, призначеному на 18.12.2025 о 14:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 18.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та Фермерського господарства “Білозірка Агро” – адвоката Калаянова Івана Васильовича про участь в судовому засіданні, призначеному на 18.12.2025 о 14:30, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №915/1243/21(915/848/25).
Від представника ФГ “Белозірка Агро” – адвоката Калаянова І.В. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, сформоване в системі “Електронний суд” 18.12.2025 (вх №18257/25 від 18.12.2025), в якому останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату та час.
Ухвалою суду від 18.12.2025, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 19 січня 2026 року о 13:30, про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 25.12.2025.
Ухвалою від 19.01.2026 суд постановив: відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Калаянова І.В. про поновлення строку на подання відзиву на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника №б/н від 12.12.2025 (вх. №17757/25 від 15.12.2025); залишити без розгляду поданий представником ОСОБА_1 – адвокатом Калаяновим І.В. відзив на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника №б/н від 12.12.2025 (вх. №17749/25 від 15.12.2025); задовольнити клопотання представника Фермерського господарства “Білозірка Агро” – адвоката Калаянова І.В. №б/н від 12.12.2025 (вх. №17745/25 від 15.12.2025) про надання дозволу на подання додаткових пояснень; надати дозвіл представнику Фермерського господарства “Білозірка Агро” – адвокату Калаянову І.В. на подання додаткових пояснень у справі; прийняти додаткові пояснення у справі.
У судовому засіданні 19.01.2026 оголошено перерву до 16 лютого 2026 року о 13:30.
Ухвалою суду від 16.02.2026 відкладено судове засідання у справі на 23 березня 2026 року о 13:00; зобов`язано позивача - ліквідатора Фермерського господарства “Колос” арбітражного керуючого Багінського А.О. копію заяви №01-20/915/1243/21/3694 від 30.05.2025 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника надіслати відповідачці - ОСОБА_4 за адресою її реєстрації згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру: АДРЕСА_2 . Відповідні докази надати суду в 3-денний строк з дня отримання даної ухвали. Судом постановлено надіслати відповідачці - ОСОБА_4 за адресою її реєстрації згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру: АДРЕСА_2 , копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 15.07.2025 у справі №915/1243/21(915/848/25) про відкриття провадження у справі з позначкою “Судова повістка”.
25.02.2026 позивачем подано до господарського суду докази направлення заяви про субсидіарну відповідальність ОСОБА_4 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 .
23.03.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що станом на дату розгляду справи відсутні докази отримання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 16.02.2026 відповідачем – ОСОБА_4 за адресою її реєстрації згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру.
Ухвалою суду від 27.03.2026 учасників справи повідомлено про відкладення розгляду справи на 14 квітня 2026 року о 13:30 год.
Судове засідання у справі 14.04.2026 не відбулось через загрозу безпеці учасників справи, оскільки на час відкриття судового засідання у справі у Миколаївській області було оголошено повітряну тривогу, яка тривала протягом часу, визначеного для розгляду даної справи.
Судове засідання призначено на 30 квітня 2026 року об 11:30, про що учасників справи повідомлено ухвалою суду від 15.04.2026.
Розгляд справи в судовому засіданні 30 квітня 2026 року об 11:30 не відбувся, оскільки на час відкриття судового засідання у справі у Миколаївській області було оголошено повітряну тривогу, яка тривала протягом часу, визначеного для розгляду даної справи.
В умовах воєнного стану, введеного в Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, суд повинен забезпечити безпеку учасників судового провадження та запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист і визначених законом процесуальних прав.
Ухвалою суду від 01.05.2026 розгляд справи № 915/1243/21(915/848/25) в судовому засіданні призначено на 18 травня 2026 року об 11:30.
07.05.2026 представником відповідача 1 подано до суду клопотання про надання дозволу на подання письмових пояснень відповідача-1 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, сформовану в системі Електронний суд №01-20/915/1243/21/3694 від 30.05.2025 (вх. №8304/25 від 02.06.2025).
Представник відповідача 1 просить суд: 
1. Надати Відповідачу-1 – ОСОБА_1 – дозвіл на подання письмових пояснень щодо заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі №915/1243/21(915/848/25) відповідно до ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України.
2. Прийняти та долучити до матеріалів справи письмові пояснення Відповідача-1 щодо заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, сформованої в системі Електронний суд №01-20/915/1243/21/3694 від 30.05.2025 (вх. №8304/25 від 02.06.2025) про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язанням боржника – Фермерського господарства «Колос» (код ЄДРПОУ 30405651) у справі 915/1243/21(915/848/25). 
3. У разі якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для прийняття письмових пояснень Відповідача-1, у порядку ч. 5 ст. 161 ГПК України, розглянути їх як письмові пояснення учасника справи відповідно до ст. 42 ГПК України з метою забезпечення права Відповідача-1 бути почутим та дотримання принципів змагальності й рівності сторін.
Клопотання обґрунтовано посиланням на норми ст. 13, 42, ч. 1, 2, 5 ст. 161 ГПК України та мотивовано тим, що подані письмові пояснення фактично є письмовим викладом правової позиції відповідача-1 щодо заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності, містять заперечення проти доводів заявника, аналіз фактичних обставин справи, оцінку доказів та правове обґрунтування відсутності підстав для покладення на відповідача-1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника. За своїм змістом зазначені пояснення спрямовані на реалізацію права відповідача-1 бути почутим судом, забезпечення принципів змагальності та рівності сторін, а також надання суду можливості всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи. 
Розглянувши клопотання представника відповідача 1 від 07.05.2026, суд дійшов таких висновків.
Частиною 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до п. 1, 2, 4, 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.
Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик наслідків невчинення процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зобов`язаний, зокрема, сприяти учасникам процесу в реалізації ними їхніх прав та запобігати зловживанню процесуальними правами. 
Статтею 42 ГПК України встановлено, що сторони мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів та міркувань інших осіб. Учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні докази у встановлені законом або судом строки та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом або іншими учасниками. 
Згідно ч.1 ст.161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті, відповідно до ч.2, 3 ст.161 ГПК України є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ч.5 ст.161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним. 
Враховуючи обставини даної справи, а також право відповідача-1 на подання додаткових письмових пояснень, які фактично є письмовим викладом правової позиції відповідача-1 щодо заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності, з метою забезпечення принципів змагальності та рівності сторін, всебічного, повного й об`єктивного дослідити обставини справи, суд вважає необхідним задовольнити клопотання відповідача 1 від 07.05.2026.
08.05.2026 представником відповідача 1 – ОСОБА_1 подано до суду письмові пояснення щодо заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.
Представник відповідача 1 просить суд:
1. Прийняти письмові пояснення щодо заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до розгляду та долучити їх до матеріалів справи 915/1243/21(915/848/25). 
2. Врахувати викладену в них правову позицію під час розгляду заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.
3. Відмовити у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в частині, що стосується ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Представник відповідача 1 зазначає, що матеріали справи підтверджують, що фінансові труднощі ФГ “Колос” виникли задовго до набуття ОСОБА_1 повноважень одноосібного засновника і керівника та були спричинені низкою зовнішніх обставин — масовими арештами рахунків і майна у 2017– 2018 роках, судовими спорами, виконавчими провадженнями, втручанням стягувачів у господарську діяльність, вилученням врожаю, а також наслідками невдалої господарської операції із поставки неякісного насіння (встановлено у справі № 915/870/18). Жоден із цих факторів ліквідатор не спростував і не проаналізував з точки зору впливу на платоспроможність боржника.
Зі змісту судових рішень вбачається, що ФГ “Колос” у різних процесах вживало активних, послідовних та добросовісних дій для захисту своїх інтересів, зверталося до судів із позовами, оскаржувало арешти, ініціювало забезпечення позову проти інших суб`єктів. зазначене повністю нівелює висновок ліквідатора про нібито “цілеспрямовану бездіяльність” чи “стратегію доведення до банкрутства”.
Обставини справи також демонструють, що після отримання контролю ОСОБА_1 не розпоряджався активами на шкоду боржнику: ліквідатор не довів факт виведення майна, не встановив жодного правочину, що був би оплатним/безоплатним, заниженим чи завідомо збитковим. Так само не доведено, що розірвання договорів оренди відбувалося з ініціативи ОСОБА_1 або мало на меті завдати шкоди кредиторам. Фермерське господарство об`єктивно не могло сплачувати орендну плату через арешти рахунків, що підтверджено матеріалами справи, а орендодавці самостійно розривали договори через неможливість отримувати законні платежі.
Висновки ліквідатора про існування “умислу” ґрунтуються лише на припущеннях. Як випливає з практики Верховного Суду, можлива або гіпотетична вигода (“можливе збагачення”) не може вважатися доведеним фактом, а відсутність доказів реального причинно-наслідкового зв`язку між діями особи та неплатоспроможністю боржника є самостійною підставою для відмови в позові.
З огляду на положення ч. 2 ст. 61 КУзПБ та усталену судову практику, ліквідатор був зобов`язаний належними та допустимими доказами встановити: конкретні дії/бездіяльність відповідача, протиправність таких дій, причинно-наслідковий зв`язок між ними та неплатоспроможністю ФГ “Колос”, розмір шкоди, умисний характер поведінки. Жоден із цих елементів ліквідатором не доведено.
Викладений ліквідатором опис фінансового стану боржника є вибірковим, фрагментарним та не відповідає Методології проведення аналізу фінансово-господарського стану, а наведені висновки не ґрунтуються на встановлених судом фактах, суперечать матеріалам справи та наявним судовим рішенням, у тому числі тим, які прямо підтверджують, що нездатність ФГ “Колос” виконувати зобов`язання була зумовлена обставинами, незалежними від волі засновника чи керівника.
За таких умов презумпція субсидіарної відповідальності, передбачена ст. 61 КУзПБ, є повністю спростованою: ліквідатор не встановив елементів складу правопорушення, а відповідач довів свою добросовісність, об`єктивні причини погіршення фінансового стану та відсутність контролю над ключовими подіями, що передували банкрутству.
У сукупності наведене свідчить про те, що жодних правових підстав для покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ФГ “Колос” не існує, а заява ліквідатора є необґрунтованою. 

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з приписами ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Розгляд справи здійснено поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у справі.
У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи та додаткових поясненнях, просить суд заяву задовольнити, покласти на відповідачів субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника.
Представник відповідача-1 та відповідача-12 проти задоволення заяви ліквідатора заперечує, просить суд у її задоволенні стосовно відповідачів-1, -12 відмовити з підстав, викладених у відзиві та у письмових поясненнях.
Інші представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Водночас, явка вказаних осіб обов`язковою судом не визнавалась, а тому враховуючи положення ст. 42 ГПК України суд визнав за можливе провести судове засідання за їх відсутності.
У судовому засіданні 18.05.2026 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали без її проголошення.
Розглянувши матеріали заяви, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.10.2021, зокрема, відкрито провадження у справі №915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос”; введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Глеваського В.В.
У підготовчому засіданні судом було встановлено, що кредиторська заборгованість ФГ “Колос” перед АТ “Банк Кредит Дніпро” виникла у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язання за кредитним договором №310518-А/Ф від 31.05.2018, що підтверджується рішеннями Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2019 у справі № 915/240/19 про стягнення з ФГ “Колос” на користь АТ “Банк Кредит Дніпро” заборгованості на загальну суму 2357600,92 грн. та 35364,02 грн. судового збору та від 17.09.2019 у справі № 915/1287/19 про стягнення солідарно як з поручителів за договорами поруки № 310518-П/1 від 31.05.2018 та № 310518-П/2 від 31.05.2018 з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ “Банк Кредит Дніпро” заборгованості на загальну суму 2357600,92 грн. та 35364,02 грн. судового збору.
З метою виявлення кредиторів боржника 18.10.2021 за № 67408 було оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство ФГ “Колос” на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2021 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “АМАКО УКРАЇНА” до ФГ “Колос” у загальній сумі 8679095,60 грн, а також 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2021 визнано додаткові грошові вимоги Акціонерного товариства “Банк Кредит Дніпро” до ФГ “Колос” у загальній сумі 2119032,33 грн, а також 4540,00 грн – судового збору за подання заяви з додатковими грошовими вимогами до боржника та 54000,00 грн – витрат на авансування винагороди арбітражного керуючого.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2021 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства “Аграрний фонд” до ФГ “Колос” у загальній сумі 4305321,89 грн, а також 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2023 визнано частково грошові вимоги Державного публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” до ФГ “Колос” у загальній сумі 258094,83 грн, з яких: 224625,00 грн (четверта черга), 33469,83 грн (шоста черга). а також 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника (перша черга).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2023 визнано грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській до ФГ “Колос” у сумі 9143,89 грн (4 черга), а також 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника (1 черга).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.04.2023 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС України у Миколаївській області до Фермерського господарства “Колос” у загальній сумі 1041213,47 грн, яка складається з 143180,30 грн (2 черга), 842076,98 грн (3 черга), 51416,19 грн (6 черга), а також 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника (1 черга); зазначено розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 29.02.2024 припинено процедуру розпорядження майном ФГ “Колос; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Глеваського В.В.; визнано банкрутом ФГ “Колос”; відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Багінського А.О. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1871 від 20.12.2018).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2024 визнано частково грошові вимоги Регіонального офісу водних ресурсів у Миколаївській області до Фермерського господарства “Колос” у загальній сумі 8013,12 грн, яка складається з: 6660,00 грн – основного боргу (4 черга), 918,99 грн – інфляційних втрат (4 черга), 434,13 грн – 3% річних (4 черга), а також 6056,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до банкрута (1 черга).
Згідно реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ФГ “Колос” станом на 21 березня 2025 року загальна сума кредиторської заборгованості становить 9762749,11 грн.
Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.
Тому створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів забезпечує недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок. 
Одним із юридичних механізмів досягнення таких гарантій захисту прав кредиторів та унеможливлення застосовування процедури банкрутства як інструменту виключно списання боргів є, зокрема, застосування доктрини “пронизування корпоративної вуалі” (piercing the veil of incorporation) згідно якої суд може покласти відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи на органи управління юридичної особи.
Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України (далі – ГК України), Цивільним кодексом України (далі – ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства.
Згідно з частиною першою статті 215 ГК України (втратив чинність 28.08.2025 та був чинний на момент подання даного позову до суду) у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.
Водночас, умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (частина третя статті 215 ГК України).
Частиною першою статті 619 ЦК України визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.
У чинному Кодексі України з процедур банкрутства доктрина “пронизування корпоративної вуалі” знайшла своє втілення в інститутах солідарної відповідальності керівника боржника (частина шоста статті 34 КУзПБ) та субсидіарної відповідальності керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб (частина друга статті 61 КУзПБ), які можливо реалізувати в межах справ про банкрутство юридичних осіб.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 №2971-ІХ, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника (бувшого) боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).
Судом враховано висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21):
- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;
- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;
- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами ч. 2 ст. 61 КУзПБ;
- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;
- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;
- щодо змісту правопорушення - він не обмежується вичерпним переліком дій/бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц, пункт 66, від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, пункт 7.56). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом ч. 2 ст. 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;
- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);
- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;
- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами ст. 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;
- право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.
Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора (кредитора) покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. 
Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.
Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували таку особу як прикриття (“вуаль”) для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.
Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).
Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру. Саме банкрут, від імені якого діє ліквідатор (арбітражний керуючий), у порядку, визначеному статтею 61 КУзПБ, звертається з вимогою до третіх осіб, з вини яких настало банкрутство боржника.
Визначене нормами частини 2 статті 61 КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю відповідно до закону необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності. Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.
Доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц, від 25.05.2021 у справі №910/11027/18).
Законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:
1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;
2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;
3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.
Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 30.01.2018 у справі №923/862/15, від 05.02.2019 у справі №923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі №902/318/16, від 01.10.2020 у справі №914/3120/15, від 12.11.2020 у справі №916/1105/16.
Крім того, означена позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство КГС у справі №906/1155/20(906/1113/21) (постанова від 19.06.2024).
Тлумачення положень частини другої статті 61 КУзПБ із застосуванням філологічного, системного та телеологічного (цільового) способів її інтерпретації свідчить, що у ній закріплено припис згідно з яким суб`єктами субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства є: 1) засновники (учасники, акціонери); 2) керівники боржника; 3) інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії.
До третіх осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, у зв`язку з доведенням його до банкрутства частини другої статті 61 КУзПБ відносяться будь-які особи, наслідком дій або бездіяльності яких стало банкрутство юридичної особи (див. висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16).
Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.
Суб`єктивною стороною правопорушення є свідоме вчинення дій, а також свідоме допущення бездіяльності, наслідком чого стало зменшення активів господарства та подальша його неплатоспроможність.
При вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та / або статутом, враховуючи при цьому положення частин 1 і 3 статті 4 КУзПБ (постанова Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №927/219/20, на яку посилається скаржник).
Визначальним для застосування субсидіарної відповідальності є доведення відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ (від 21.10.2019) та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 ГПК України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів) обов`язок чого покладається на ліквідатора.
Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення (див. висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/21232/16, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17). 
Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Суд наголошує, що саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності. 
Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства. 
Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.
У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. 
Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.
Відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор/кредитор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора/кредитора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.12.2021 у справі №916/313/20). 
З матеріалів даної справи судом встановлено, що ФГ “Колос” зареєстровано на підставі рішення Бармашовської сільської ради народних депутатів від 15.10.1992, державний акт №454.
Головою призначено ОСОБА_2 , членом – ОСОБА_3 .
Згідно Державного акту, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №465, Бармашовською сільською Радою народних депутатів Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_2 надано у постійне користування 30,0 га землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства у відповідності з рішенням Х сесії ХХІ скликання Бармашовської сільської ради народних депутатів від 30.07.1992 року № 10/3.
Протоколом зборів ФГ “Колос” від 07.11.2005 затверджено нову редакцію Статуту. У зборах брали участь: голова фермерського господарства - ОСОБА_2 ; члени фермерського господарства: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Згідно редакції Статуту ФГ “Колос” від 08.11.2005 Розділу ІІ заступники та учасники господарства засновником господарства являється:
- громадянин України ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_17 , виданий Жовтневим РВУМВС України в Миколаївській області, 28 липня 1999 р., який є його головою.
- ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_17 , виданий Жовтневим РВУМВС України в Миколаївській області, 28 липня 1999 р.
- ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_18 , виданий Жовтневим РВУМВС України в Миколаївській області, 19 лютого 2001 р.
- ОСОБА_5 , паспорт НОМЕР_19 , виданий Жовтневим РВУМВС України в Миколаївській області, 21 жовтня 2004 р.
- ОСОБА_8 , паспорт НОМЕР_20 , виданий Баштанським РВУМВС України в Миколаївській області, 15 червня 2002 р.
- ОСОБА_9 , паспорт НОМЕР_21 , виданий Баштанським РВУМВС України в Миколаївській області, 22 грудня 2000 р.
- ОСОБА_12 , паспорт НОМЕР_22 , виданий Баштанським РВУМВС України в Миколаївській області, 8 листопада 2000 р.
- ОСОБА_11 , паспорт НОМЕР_23 , виданий Жовтневим РВУМВС України в Миколаївській області, 5 травня 1997 р.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Статуту, метою діяльності господарства є виробництво товарної сільськогосподарської продукції, її переробка і реалізація для отримання прибутку.
Згідно Розділу V Майно та земля господарства п. 5 до земель господарства належать землі, посвідчені Державним актом на праві власного або постійного користування землі, земельними сертифікатами, виданих на ім`я членів господарства, землі орендовані у фізичних та юридичних осіб.
Згідно п. 6 зазначеного розділу Статуту оренда землі оформляється договором оренди, він може бути розірваний у встановленому законом порядку лише після закінчення сільгоспробіт та збору врожаю. Розміри та порядок орендної плати визначається в договорі за згодою сторін. Господарство зобов`язано забезпечувати ефективне використання та збереження земель згідно вимог земельного законодавства.
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748354 видано ОСОБА_3 , яка проживає АДРЕСА_5 і на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 10 серпня 2005 року № 332-р є власником земельної ділянки площею 10,14 га в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки – ведення фермерського господарства.
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748359 видано ОСОБА_5 , який проживає АДРЕСА_5 і на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 10 серпня 2005 року № 332-р є власником земельної ділянки площею 30,0 га в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки – ведення фермерського господарства.
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748352 видано ОСОБА_9 , який проживає АДРЕСА_8 і на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 10 серпня 2005 року № 332-р є власником земельної ділянки площею 9,72 га в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки – ведення фермерського господарства.
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748351 видано ОСОБА_12 , який проживає АДРЕСА_8 і на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 10 серпня 2005 року № 332-р є власником земельної ділянки площею 9,38 га в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки – ведення фермерського господарства.
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748360 видано ОСОБА_11 , який проживає АДРЕСА_9 і на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 10 серпня 2005 року № 332-р є власником земельної ділянки площею 7,64 га в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки – ведення фермерського господарства.
Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 748353 видано ОСОБА_8 , який проживає АДРЕСА_10 і на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 10 серпня 2005 року № 332-р є власником земельної ділянки площею 9,72 га в межах Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки – ведення фермерського господарства.
Протоколом № 2 зборів фермерського господарства “Колос” від 12 травня 2011 року було вирішено вивести ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з членів фермерського господарства “Колос.
Згідно Статуту ФГ “Колос” в редакції від 20.06.2011 засновником господарства є ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який є його головою.
Засновником ФГ “Колос” 16 вересня 2011 року вирішено створити статутний фонд в розмірі 5000,00 грн за рахунок майнового внеску засновника господарства та передати в повному обсязі шляхом прийому-передачі на баланс господарства. Майновим внеском є ноутбук Asus k50i. Також головою ФГ “Колос” вирішено у зв`язку зі змінами в законодавстві та управлінні фермерського господарства затвердити нову редакцію Статут фермерського господарства “Колос” та зареєструвати у встановленому порядку.
Зміни до Статуту фермерського господарства “Колос” було проведено 21.09.2011.
Згідно п. 1.3. Статуту ФГ “Колос” в редакції від 21.09.2011 засновником господарства є ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який є його головою. Частка засновника в статутному фонді становить 100%.
Згідно п. 1.2., 1.3. Статуту ФГ “Колос” в редакції від 15.07.2013 засновником господарства є ОСОБА_2 та членом господарства ОСОБА_1 . Складений капітал Господарства сформований за рахунок грошових внесків голови та членів господарства та становить – 10000,00 (Десять тисяч гривень). Внески голови та членів у складеному капіталі господарства розподілені таким чином: ОСОБА_1 50% та ОСОБА_2 50%.
Рішенням Засновника фермерського господарства “Колос” № 2 від 15 липня 2013 року було вирішено:
1. Прийняти, сина ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_24 , виданий 15.06.1998 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області) до складу членів фермерського господарства “Колос”.
2. Cкласти повноваження голови та обрати головою господарства ОСОБА_1 та передати йому всі повноваження голови господарства передбачені законодавством та статутом.
Статутом ФГ “Колос” в редакції від 03.02.2017 засновниками та членами господарства є: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . Члени господарства: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 .
Протоколом загальних зборів членів фермерського господарства “Колос” від 26 червня 2018 року по другому питанню порядку денного було прийнято рішення про внесення до ЄДР додаткових видів економічної діяльності згідно КВЕД, а саме:
43.12. “Підготовчі роботи на будівельному майданчику”
42.99. “Будівництво інших споруд, н.в.і.у”.
Рішенням № 1/2019 Засновника фермерського господарства “Колос” від 23 липня 2019 року у зв`язку з виходом ОСОБА_2 зі складу засновників ФГ “Колос”
вирішено внести зміни до статуту та прийняти його в новій редакції.
Згідно п. 1.2. Статутом ФГ “Колос” в редакції від 23.07.2019 засновником та головою господарства є ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 (паспорт серії НОМЕР_25 , виданий 23.05.2015 Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Згідно п. 2.1. Статуту Головною метою діяльності Господарства є отримання прибутку шляхом виробництва сільськогосподарської продукції, її переробки, реалізації та здійснення інших видів діяльності, незаборонених чинним законодавством України.
Згідно п. 4.1. Статуту до складу майна Господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, матеріальні цінності, технічні та автотранспортні засоби, цінні папери, продукція, вироблена у результаті господарської діяльності , одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонено право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти та інше майно, внесене засновником Господарства до його складеного капіталу.
Відповідно до п. 4.2. Статут, складений капітал Господарства сформований за рахунок грошових внесків засновника Господарства становить – 10 000, 00 (Десять тисяч гривень) грн., що становить 100% складеного капіталу Господарства.
Пунктом 4.3. Статуту визначено, що майно Господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складу Господарства, передаються йому на визначений в Статуті або іншими угодами термін.
Згідно п. 4.6. Статуту джерелами формування коштів та майна Господарства є: 
- грошові кошти, матеріальні та майнові внески засновника Господарства;
- прибуток, отриманий від реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності;
- прибуток від цінних паперів;
- кредити банків та інших кредиторів;
- доброчинні внески і пожертвування українських та іноземних юридичних та фізичних осіб;
- придбане майно в інших юридичних та фізичних осіб;
- інші джерела, незаборонені чинним законодавством.
Згідно пункту 5.1. Статуту землі Господарства складаються із:
- земельної ділянки, що належить на праві власності Господарству як юридичній особі
- земельних ділянок, що належать засновнику Господарства на праві приватної власності
- земельних ділянок, що використовуються Господарством на умовах оренди.
Згідно п. 5.3. Статуту членам Господарства передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність за рахунок земельної частки (паю).
Згідно п. 8.1. Статуту чистий прибуток, одержаний після сплати податків та інших платежів до бюджету, сплати процентів банків, покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці залишається у розпорядженні господарства, яке визначає напрями його використання відповідно до умов Статуту Господарства.
Відповідно до п. 10.1. Статуту, управління Господарством здійснює його Голова.
Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців засновниками ФГ “Колос” є: ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності повинен дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.
Заявою №01-20/915/1243/21/3694 від 30.05.2025 ліквідатор Фермерського господарства “Колос” арбітражний керуючий Багінський А.О. просить суд: покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника – Фермерського господарства “Колос” (код ЄДРПОУ 30405651) на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ), Товариство з обмеженою відповідальністю “БІЛОЗІРКА АГРО” (код ЄДРПОУ 43401696), Товариство з обмеженою відповідальністю “ВІТОВСЬКЕ” (код ЄДРПОУ 43401717), Товариство з обмеженою відповідальністю “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” (код ЄДРПОУ 41449481), Товариство з обмеженою відповідальністю “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА” (код ЄДРПОУ 44854903), Фермерське господарство “БІЛОЗІРКА АГРО” (код ЄДРПОУ 42672424) та стягнути солідарно з зазначених осіб на користь Фермерського господарства “Колос” (код ЄДРПОУ 30405651) грошові кошти в розмірі 12227795,82 грн, з яких: 9762749,00 грн – сума визнаних грошових вимог кредиторів ФГ “Колос”; 1863233,53 грн – інфляційні втрати; 601813,29 грн – 3% річних.
Обгрунтовуючи наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ФГ “Колос” на зазначених вище осіб позивач посилається на таке:
- ОСОБА_2 був засновником ФГ “Колос” з 15 жовтня 1992 року та залишаючись ним до 23 липня 2019 року, був головою господарства до 15 липня 2013 року. На ім`я ОСОБА_2 було видано державний акт на 30 га землі для ведення фермерського господарства, що стало основою земельного банку господарства. Позивач також звертає увагу на родинні зв`язки з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . На думку позивача, ОСОБА_2 допустив умисну бездіяльність щодо запобігання банкрутству ФГ ФГ “Колос” у критичний період 2018-2019 років коли господарство фактично призупинило свою діяльність, його активи почали зменшуватися, а кредиторська заборгованість зростати; неподання фінансової звітності з 2018 року, не вжиття заходів для ініціювання процедури банкрутства, коли ознаки неплатоспроможності стали очевидними, самоусунення від виконання обов`язків керівника та засновника щодо врегулювання боргів. Бездіяльність ОСОБА_2 як особи, що контролювала ФГ ФГ “Колос” до липня 2019 року, створила умови для накопичення боргів та стрімкого погіршення фінансового стану. На думку ліквідатора, тривале керівництво, виникнення значних боргів, а потім раптовий вихід зі складу засновників у розпал фінансової кризи свідчить про наявність вини ОСОБА_2 у доведенні підприємства до банкрутства;
- ОСОБА_1 увійшов до складу членів ФГ “Колос” та обійняв посаду голови господарства 15 липня 2013 року, маючи 50% у складеному капіталі спільно з ОСОБА_2 . З 23 липня 2019 року він став одноосібним засновником та головою господарства зі 100% часткою. Згідно з даними Міністерства юстиції України від 08.05.2024, він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також чоловіком ОСОБА_4 (шлюб з 15.09.2023). Дії та бездіяльність ОСОБА_1 після отримання повного контролю над ФГ “Колос” характеризуються як цілеспрямоване доведення господарства до банкрутства, зокрема, відповідач не здійснив заходів щодо скликання зборів учасників (кредиторів) ФГ “Колос” відповідно до вимог статуту у зв`язку з настанням ознак неплатоспроможності господарства; не виявляв розумної та добросовісної участі в управлінні товариством щодо збереження активів (майна), бухгалтерської та іншої документації, у зв`язку із чим неможливо було встановити повний перелік та місцезнаходження майна ФГ “Колос”; відповідачем здійснено виведення значних грошових коштів. З 2018 року на рахунки ФГ “Колос” було здійснено поповнення обігових коштів на суму 23 854 322,36 грн, тоді як ОСОБА_1 було знято 29 410 135,00 грн готівки. Різниця в 5 555 812,64 грн, як стверджується, не була повернута господарству. Загалом, за результатами фінансово-господарської діяльності, було встановлено, що фактично всі оборотні кошти були вилучені з підприємства до середини 2019 року. ОСОБА_1 допустив систематичне розірвання договорів оренди землі, укладених ФГ “Колос”, та їх подальше переукладення з юридичними особами, які прямо чи опосередковано контролювалися пов`язаними з ним особами: ТОВ “Білозірка Агро”, ТОВ “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП”, ТОВ “ВІТОВСЬКЕ”, ТОВ “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА”, ФГ “Білозірка Агро”, що призвело до втрати ФГ “Колос” основного виробничого активу – земельного банку. Також є ознаки навмисного виведення іншого майна (техніки, транспортних засобів), оскільки відсутня первинна документація, яка б підтверджувала законність їх вибуття після 30 червня 2019 року. Фінансовий аналіз вказує на: суттєве зменшення вартості основних засобів у першому півріччі 2019 року, що не пояснюється лише амортизацією; на збільшення, ймовірно, фіктивної дебіторської заборгованості без будь-яких спроб її стягнення, що негативно вплинуло на ліквідність. Крім того приховування бухгалтерських документів, ігнорування процедури банкрутства та відсутність співпраці з ліквідатором вказують на продовжуваний характер дій щодо приховування умисного банкрутства боржника. Крім того, 31.05.2018 між ПАТ “БАНК КРЕДИТ ДНІПРО” та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 310518-П/2, за яким ОСОБА_1 особисто поручився перед банком за виконання ФГ “Колос” зобов`язань за кредитним договором № 310518-А/Ф від 31.05.2018. Однак відповідач зобов`язання за порукою не виконав, здійснив відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_11 , а грошові кошти за дану квартиру не отримав та/або не направив їх для погашення заборгованості. Умисні дії ОСОБА_1 з виведення грошових коштів та матеріальних активів (земельних прав, техніки) безпосередньо зменшило майнову базу господарства, унеможлививши розрахунки з існуючими та новими кредиторами. Фактична зупинка господарської діяльності, незважаючи на наявність землі та техніки (до моменту їх виведення), позбавила підприємство будь-яких доходів, необхідних для погашення зобов`язань; незбереження майна та документації призвели до неможливості сформувати ліквідаційну масу та встановити всі обставини, що спричинили заборгованість у 9762749,11 грн;
- ОСОБА_3 була членом ФГ “Колос” з моменту його заснування 15 жовтня 1992 року до 12 травня 2011 року (згідно з протоколом №2 зборів). Згодом, у 1-2 кварталах 2019 року, вона перебувала у трудових відносинах з ФГ “Колос”, отримуючи заробітну плату з січня 2018 року по вересень 2019 року. Згідно з відповіддю Міністерства юстиції від 08.05.2024, вона є дружиною ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_1 , що підкреслює її тісний зв`язок з керівництвом ФГ “Колос”, є засновником ТОВ “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” (ЄДРПОУ 41449481). Ліквідатор вказує на вчинення відповідачем протиправної діяльності, а саме: 
у 2019 році вона, як покупець, уклала з ФГ “Колос” в особі ОСОБА_13 як продавця договори купівлі-продажу двох автомобілів: Daewoo Matiz та Ravon R2 за ціною 10 000 грн кожний; 12.02.2019 було відчужено автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 2016 р.в. за ціною 434746,76 грн. Кошти за ці транспортні засоби на розрахункові рахунки ФГ “Колос” не надійшли. На думку ліквідатора, ціна є очевидно заниженою, особливо для автомобіля Ravon R2 та ОСОБА_14 , що може свідчити про фраудаторність угод з метою виведення майна;
у 2020 році ТОВ “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” уклало договори оренди на 20 земельних ділянок, права оренди на які раніше належали ФГ “Колос”, але договори були розірвані головою ФГ “Колос” ОСОБА_1 (її сином), що демонструє зацікавленість та пов`язаність ОСОБА_1 із ОСОБА_3 в контексті спільного умислу на виведені активів та спільної господарської діяльності на їх основі. Зазначені дії відповідача ліквідатор вважає такими, що сприяли погіршенню фінансового стану ФГ “Колос” та унеможливили задоволення вимог кредиторів;
- стосовно ОСОБА_4 ліквідатор посилається на її родинні стосунки з ОСОБА_1 та керівництво двома юридичними особами: ТОВ “Білозірка Агро” (ЄДРПОУ 43401696, м. Миколаїв, вул. Васляєва, 49, кв. 3) та ТОВ “ВІТОВСЬКЕ” (ЄДРПОУ 43401717, м. Миколаїв, вул. Театральна, 49, кв. 3), засновником якиї є ОСОБА_6 . Протиправні дії ОСОБА_4 пов`язані з її функціями керівника ТОВ “Білозірка Агро” та ТОВ “ВІТОВСЬКЕ”, які переважно у 2020 році стали набувачами прав оренди на значну кількість земельних ділянок, які раніше перебували в оренді ФГ “Колос”. Доводячи наявність суб`єктивної сторони правопорушення ліквідатор зазначає, що з огляду на родинні стосунки з ОСОБА_1 , вірогідним є, що ОСОБА_15 була обізнана про реальний фінансовий стан ФГ “Колос”, зазначені дії спрямовані на погіршення платоспроможності ФГ “Колос” та характеризуються як недобросовісна поведінка, що завдала шкоди кредиторам;
- ОСОБА_5 був членом ФГ “Колос” з 07 листопада 2005 року (згідно протоколу зборів) до 12 травня 2011 року (згідно протоколу №2 зборів про виведення). Згодом, у 1-2 кварталах 2019 року, він перебував у трудових відносинах з ФГ “Колос”, отримуючи заробітну плату з січня 2018 по вересень 2019 року. Протиправні дії ОСОБА_5 пов`язані з його діяльністю як керівника ТОВ “ВСЕ БУДЕ Україна”. Ця компанія стала новим орендарем низки земельних ділянок, права оренди на які раніше належали ФГ “Колос” і були розірвані ОСОБА_1 . У заяві наведено п`ять прикладів таких земельних ділянок з кадастровими номерами (4823380400:01:000:0254, 4823380400:07:000:0347, 4823380400:07:000:0530, 4823380400:01:000:0062, 4823380400:07:000:0305), щодо яких ТОВ “ВСЕ БУДЕ Україна” уклало договори оренди у період з 01 квітня 2020 року по 01 травня 2024 року. Однак кількість таких ділянок значно більша, що випливає із реєстру ДРРП боржника та ТОВ “ВСЕ БУДЕ Україна”. Суб`єктивна сторона характеризується тим, що ОСОБА_5 , будучи колишнім членом та працівником ФГ “Колос”, був добре поінформований про його реальний фінансовий стан, дії з переоформлення земельних ділянок розцінюються як умисні, вчинені з усвідомленням негативних наслідків для ФГ “Колос” та його кредиторів. Метою цих дій, на думку ліквідатора, був перерозподіл активів на користь ТОВ “ВСЕ БУДЕ Україна”;
- ОСОБА_6 є засновником двох компаній, на які виводилися земельні активи ФГ “Колос”: ТОВ “Білозірка Агро” (ЄДРПОУ 43401696, м. Миколаїв, вул. Васляєва, 49, кв. 3) та ТОВ “ВІТОВСЬКЕ” (ЄДРПОУ 43401717, м. Миколаїв, вул. Театральна, 49, кв. 3). Керівником обох цих товариств є ОСОБА_4 , дружина керівника ФГ “Колос”. ОСОБА_6 також отримував заробітну плату від ФГ “Колос” у період з травня 2018 року по серпень 2019 року, що вказує на його безпосередній зв`язок із господарством у період наростання кризи. Протиправні дії ОСОБА_6 характеризуються тим, що ТОВ “Білозірка Агро” та ТОВ “ВІТОВСЬКЕ” стали набувачами прав оренди на 23 земельні ділянки (11 та 12 відповідно), які раніше перебували в оренді ФГ “Колос”. Таким чином, на думку ліквідатора, ОСОБА_6 , як засновник цих юридичних осіб, опосередковано брав участь у переоформлення активів, діяв узгоджено з іншими відповідачами та усвідомлював наслідки таких дій для ФГ “Колос” та його кредиторів;
- ОСОБА_7 є засновником ТОВ “ВСЕ БУДЕ Україна” (ЄДРПОУ 44854903, с. Білозірка, пров. Північний, буд. 7), керівником якого є ОСОБА_5 . Як засновник ТОВ “ВСЕ БУДЕ Україна”, ОСОБА_7 опосередковано причетна до схеми переоформлення прав оренди на земельні ділянки, що раніше належали ФГ “Колос”. Її компанія стала новим орендарем щонайменше п`яти таких ділянок. ОСОБА_7 усвідомлювала наслідки дій своєї компанії та мала на меті сприяти перерозподілу активів, що негативно вплинуло на платоспроможність ФГ “Колос” та його нездатність розрахуватися з кредиторами;
- стосовно юридичних осіб – відповідачів у справі: ТОВ “БІЛОЗІРКА АГРО” (ЄДРПОУ 43401696), ТОВ “ВІТОВСЬКЕ” (ЄДРПОУ 43401717), ТОВ “ТРАНС-ТЕХНО ГРУП” (ЄДРПОУ 41449481), ТОВ “ВСЕ БУДЕ УКРАЇНА”(ЄДРПОУ 44854903) підстави покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника обґрунтовано наступним: 
- засновниками та керівниками зазначених юридичних осіб є особи, пов`язані з ФГ “Колос” трудовими відносинами та родинними відносинами з його засновником;
- зазначені юридичні особи набули права оренди на земельні ділянки, які раніше забезпечували господарську діяльність ФГ “Колос”, що зменшило його майнову базу, позбавило можливості отримувати дохід від сільськогосподарської діяльності та, як наслідок, унеможливило розрахунки з кредиторами.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).
За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: “баланс імовірностей” (balance of probabilities) або “перевага доказів” (preponderance of the evidence); “наявність чітких та переконливих доказів” (clear and convincing evidence); “поза розумним сумнівом” (beyond reasonable doubt).
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Обставина, про яку стверджує сторона, підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.11.2023 у справі №16/137б/83б/22б (910/12422/20)). Аналогічний стандарт доказування застосувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.
Стандарт доказування “вірогідності доказів”, на відміну від “достатності доказів”, підкреслює потребу співставлення судом доказів. Отже, з введенням у дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.01.2021 року у справі №910/17743/18, суд зауважив, що розглядаючи позов в межах справи про банкрутство, суд в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому рахунку і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №911/2548/18).
Наказом Міністерства юстиції України від 10.09.2020 №3105/5 затверджено Порядок проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.
Відповідно до п. 1 зазначеного наказу, аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (далі - Аналіз) проводиться згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19 січня 2006 року № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26 жовтня 2010 року № 1361) (далі - Методичні рекомендації).
Щодо висновку про наявність ознак доведення до банкрутства боржника судом враховано, що Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21) вказав, що відповідний звіт/висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення.
Разом з тим у постанові від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 Верховний Суд звернув увагу, що звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, складений відповідно до Методичних рекомендацій, не становить безумовний доказ доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, у тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування.
Згідно звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності неплатоспроможного підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства за період з 01.01.2018 по 31.12.2021 в межах справи про банкрутство № 915/1243/21 на погіршення фінансового стану та втрату платоспроможності ФГ “Колос” вплинули кілька ключових чинників: 
- Неефективне управління оборотними активами. 
На підприємстві спостерігалося накопичення надмірних запасів товарно-матеріальних цінностей, що відволікало оборотні кошти. Одночасно значна частина обігових коштів була заморожена в дебіторській заборгованості, значна частина якої виявилася простроченою. Станом на кінець 2018 року інша поточна дебіторська заборгованість становила понад 72% усіх оборотних активів (66,2 млн грн із 91,3 млн грн), тобто значні ресурси були недоступні для погашення боргів.
Різке зростання витрат і зниження рентабельності. Попри збільшення виручки (в 2018 р. чистий дохід зріс більше ніж у 2 рази проти 2017 р.), підприємство ледве вийшло в незначний прибуток за 2018 р. (0,6 млн грн) через різке зростання собівартості та інших операційних витрат. У першому півріччі 2019 р. діяльність вже була збитковою (збиток 236,3 тис. грн), що свідчить про нездатність генерувати прибуток для підтримки ліквідності. Незаплановані витрати та загальне зниження маржі істотно підірвали фінансові результати.
Надмірне боргове навантаження. Підприємство фінансувало свою діяльність за рахунок короткострокових позик та відстрочок платежів постачальникам, що призвело до критичного обсягу кредиторської заборгованості. Велика кредиторська заборгованість (насамперед за товари і кредити) свідчить про переступання меж фінансової стійкості – фірма фактично жила в борг. Відсутність оборотних коштів для розрахунків призвела до прострочення платежів, втрати довіри з боку постачальників і кредиторів та унеможливила залучення нових інвестицій
Таким чином, у 2017 році ФГ “Колос” ще демонструвало прийнятні показники ліквідності та позитивний власний капітал, але вже у 2018 р. намітилася тенденція до погіршення (стрімке зростання боргів і зменшення рентабельності). Критичного рівня проблеми досягли в першій половині 2019 року, коли підприємство фактично стало неплатоспроможним – його поточні активи (значною мірою неліквідні) ледь покривали зобов`язання, а рівень боргів досягнув того рівня, коли компанія вже не могла своєчасно виконувати свої фінансові зобов`язання. Це й був період втрати платоспроможності підприємства.
Результати аналізу основних показників діяльності господарства протягом періоду, що аналізується обумовлюють первинну оцінку фінансового стану підприємства як незадовільну, що характеризується зменшенням та критичним значенням першорядних фінансових ресурсів для здійснення господарської діяльності.
Слабкими сторонами підприємства є: наявність великої кредиторської заборгованості, яка зростала протягом періоду, що аналізується, і відображена в балансі та повної відсутності активів, що змогли б забезпечити її погашення. 
Високий рівень собівартості товарів, робіт, послуг (завищення витрат) призвів до зниження рівня фінансової стабільності суб`єкта господарювання на ринку товарів і послуг, зумовило фінансову кризу підприємства, значне зменшення чистого прибутку та доведення господарства до збитковості. Дефіцит отриманого прибутку виключає його реінвестування на розвиток підприємницької діяльності, а також унеможливило погашення кредиторської заборгованості.
Результати аналізу коефіцієнтів ліквідності підприємства протягом періоду, що аналізується обумовлюють критичну ліквідність – коли підприємство є неплатоспроможним та наявні ознаки настання критичної неплатоспроможності.
Ліквідність підприємства характеризує неспроможність за рахунок внутрішніх джерел оперативно знайти резерви платіжних коштів, необхідних для погашення боргів, і постійно, на будь-який момент часу, підтримувати рівновагу між обсягами і строками перетворення активів в грошові кошти та обсягами і строками погашення зобов`язань. Абсолютний коефіцієнт ліквідності при існуючому коефіцієнті покриття, та недостатності прибутку боржника вказує на ознаки поточної та критичної неплатоспроможності, що відповідає фінансовому стану потенційного банкрутства.
Результати аналізу коефіцієнтів фінансової стійкості підприємства протягом періоду, що аналізується обумовлюють критичний стан фінансової стійкості підприємства.
Відсутність оптимального співвідношення між внутрішніми та зовнішніми джерелами формування власних фінансових ресурсів визначають недостатність власного капіталу, а отже фінансової рівноваги підприємства. Коефіцієнт забезпечення власними засобами та коефіцієнт покриття вказує на ознаки критичної неплатоспроможності, що відповідає фінансовому стану потенційного банкрутства.
Показники рентабельності підприємства на кінець періоду, що аналізується мають критичне значення, що свідчить про низьку економічну ефективність діяльності підприємства.
Таким чином, результати аналізу основних показників фінансово-господарського стану підприємства на кінець періоду, що аналізується визначають незадовільну господарську діяльності боржника, яка характеризується критичним рівнем ліквідності, фінансової стійкості та ділової активності.
За результатами аналізу руху власного капіталу підприємства встановлено, що на 30.06.2019 видатки перевищують надходження у власний капітал, що свідчить про неефективність господарської діяльності боржника.
Результат аналізу формування чистого прибутку підприємства протягом періоду, що аналізується визначає його нестачу протягом 2017 – 2018 рр. 6 місяців 2019 року, коли вичерпується власний капітал, зростає заборгованість підприємства, що призводить до незадовільної структури балансу. Внаслідок критичного стану боржника зменшуються інвестиції в оборотні активи, що, в свою чергу, призводить до скорочення виробництва та одночасного зменшення чистих активів підприємства.
Протягом періоду, що аналізуються виявлено невідповідність даних, що були відображені у фінансовій звітності та інформації, що відображена за результатами проведеної інвентаризації. Дані інвентаризації свідчать про навмисне виведення активів (оскільки відсутня первинна документація щодо їх вибуття після 30.06.2019 року). Протягом періоду, що аналізується відбувалось збільшення дебіторської заборгованості і не велась робота щодо її зменшення чи погашення. Окрім того, станом на 28.02.2025 року вона не є підтверджена, можна вважати її штучно створеною (фіктивною), що негативно вплинуло на ліквідність.
Протягом даного періоду відбулось різке зменшення запасів, що також негативно вплинуло на фінансовий стан господарства.
Одним із ключових ресурсів фермерського господарства є права оренди на земельні ділянки.
ФГ “Колос” мало значний земельний банк. Однак, згідно з вибірковим аналізом перших 100 земельних ділянок, майже всі права оренди на них були припинені у 2020 році. Це свідчить про те, що після фактичного припинення господарської діяльності ФГ “Колос” у 2020 році, та враховуючи відсутність надходжень від господарської діяльності в період з 2019 по 2020 роки, використання цих земельних ділянок вже здійснювалось іншими підприємствами, які згодом набули відповідні права оренди.
Для агропідприємства життєво необхідна сільськогосподарська техніка (трактори, комбайни тощо). За даними державних реєстрів, за ФГ “Колос” рахується у власності трактори та комбайни і інша техніка. Разом з тим у фактичній наявності вони відсутні, що підтверджує їх приховування з боку кінцевого бенефіціара та фактичне її використання не на користь боржника.
Водночас фінансова звітність фіксує суттєве зменшення вартості основних засобів у першому півріччі 2019 року. Не поточні активи станом на кінець 2018 р. становили ~26,236 млн грн, а на 30.06.2019 – лише 24,250 млн грн. Тобто за півроку основні засоби зменшилися приблизно на 1,986 млн грн, що важко пояснити лише амортизацією. Це пояснюється, зокрема, відчуженням активів. Як вбачається із відповідей компетентних органів, деякі основні засоби були відчужені на користь заінтересованих осіб.
Таким чином відсутність техніки або неможливість нею користуватися паралізували виробництво, що, ймовірно, було зроблено свідомо для створення фінансових збитків і неплатоспроможності.
Ознакою навмисного банкрутства є також виведення (перекачування) грошей підприємства на сторонні рахунки або їх необґрунтоване використання. Фінансовий аналіз показав, що грошові кошти ФГ “Колос” різко зменшилися: якщо у 2017 році на рахунках було ~149,8 тис. грн, то протягом 2018 року ця сума знизилась на 132,9 тис. грн, а станом на 30.06.2019 залишок коштів склав лише 13,4 тис. грн. Тобто підприємство ввійшло у другу половину 2019 року майже без живих грошей.
Таке обнулення рахунків супроводжувалося зняттям готівки у касі банку із цільовим призначенням “надання фінансової допомоги”. Загалом у аналізованому періоді було виведено 5 904 812,64 гривень.
Виведення грошових активів має місце – фактично всі оборотні кошти були вилучені з підприємства до середини 2019 року. Це відповідає критеріям навмисного створення неплатоспроможності: незрозумілі виплати або перерахування третім особам, що не мали ділової необхідності. Якщо керівництво направило кошти не на погашення боргів чи продовження діяльності, а на сторонні цілі (власне збагачення чи пов`язані фірми), це прямо порушує інтереси кредиторів і підпадає під ознаки доведення до банкрутства.
Раптове згортання основної діяльності у 2019 році є однією з найочевидніших ознак доведення до банкрутства. Дані фінансової звітності свідчать, що підприємство фактично зупинило виробництво в 2019 році: при наявності землі і техніки виручка мінімальна, прибуток замінився збитком. Крім того, штат працівників зменшився (з 20 осіб у 2018 р. до 17 осіб на середину 2019 р.), ймовірно, далі скорочувався. Після 2019 року не подано жодної звітності, що вказує на повне припинення роботи.
Важливо, що об`єктивних зовнішніх причин для повної зупинки бізнесу не зафіксовано (як-от форс-мажори). Таким чином, виникає припущення про навмисність: керівництво могло свідомо зупинити господарську діяльність, щоб погіршити фінансовий стан підприємства. Методичні рекомендації з аналізу банкрутства прямо відносять нераціональні управлінські рішення, що негативно впливають на виробничу діяльність і призводять до збитків, до ознак доведення до банкрутства. У даному випадку рішення не проводити посівну/збір урожаю 2019 року (або інші дії, що позбавили підприємство виручки) є саме таким кроком, що мав наслідком неплатоспроможність.
Повна зупинка операцій без достатнього обґрунтування розглядається як навмисне створення фінансової кризи в компанії. Це завдає шкоди кредиторам (оскільки активи не генерують доходу для розрахунків) і може кваліфікуватися як протиправна бездіяльність або зловживання з боку посадових осіб підприємства.
Зібрані факти в сукупності свідчать про цілеспрямоване погіршення платоспроможності ФГ “Колос”. Основні ознаки штучного доведення до неплатоспроможності включають:
- Зменшення та виведення активів: майно підприємства скоротилося (земельний банк не використовується, техніка вибуває, гроші знято). Балансова вартість чистих активів істотно впала, а коефіцієнти ліквідності наблизились до нуля (коефіцієнт абсолютної ліквідності ~0).
- Збільшення боргового навантаження: одночасно з падінням активів, зростали борги. Штучне створення заборгованостей або накопичення кредиторки є типовою ознакою доведення до банкрутства.
- Нераціональні та збиткові угоди: якщо мали місце угоди на користь третіх осіб (переуступка прав на землю чи продаж активів за заниженою ціною), виведення коштів, це теж свідчить про умисел зробити підприємство збитковим.
- Бездіяльність щодо оздоровлення: керівництво, схоже, не вживало заходів для санації або залучення інвестицій, а навпаки, припинило діяльність. Відсутність спроб виправити ситуацію підкріплює версію про навмисне створення банкрутства.
Врахувавши усі показники та наявні звітні дані, можна зробити висновки про те, що існують ознаки дій з приховування банкрутства та доведення до банкрутства.

Щодо доводів ліквідатора про відчуження основних засобів господарства, виведення грошових коштів та майна (техніки, транспортних засобів), навмисне припинення господарської діяльності, суд зазначає наступне.
Як вказує позивач, фінансова звітність фіксує суттєве зменшення вартості основних засобів у першому півріччі 2019 року. Непоточні активи станом на кінець 2018 р. становили ~26,236 37 млн грн, а на 30.06.2019 – лише 24,250 млн грн. Тобто за півроку основні засоби зменшилися приблизно на 1,986 млн грн, що важко пояснити лише амортизацією. Це пояснюється, зокрема, відчуженням активів. Як вбачається із відповідей компетентних органів, деякі основні засоби були відчужені та користь заінтересованих осіб. Таким чином, відсутність техніки або неможливість нею користуватися паралізували виробництво, що, ймовірно, було зроблено свідомо для створення фінансових збитків і неплатоспроможності. Ознакою навмисного банкрутства є також виведення (перекачування) грошей підприємства на сторонні рахунки або їх необґрунтоване використання. Фінансовий аналіз показав, що грошові кошти ФГ “Колос” різко зменшилися: якщо у 2017 році на рахунках було ~149,8 тис. грн, то протягом 2018 року ця сума знизилась на 132,9 тис. грн, а станом на 30.06.2019 залишок коштів склав лише 13,4 тис. грн. Тобто підприємство ввійшло у другу половину 2019 року майже без живих грошей. Таке обнулення рахунків супроводжувалося зняттям готівки у касі банку із цільовим призначенням “надання фінансової допомоги”. Загалом у аналізованому періоді було виведено 5 904 812,64 гривень. Це відповідає критеріям навмисного створення неплатоспроможності: незрозумілі виплати або перерахування третім особам, що не мали ділової необхідності. Якщо керівництво направило кошти не на погашення боргів чи продовження діяльності, а на сторонні цілі (власне збагачення чи пов`язані фірми), це прямо порушує інтереси кредиторів і підпадає під ознаки доведення до банкрутства. Навмисне припинення господарської діяльності у 2019 році є однією з найочевидніших ознак доведення до банкрутства. Дані фінансової звітності свідчать, що підприємство фактично зупинило виробництво в 2019 році: при наявності землі і техніки виручка мінімальна, прибуток замінився збитком. Крім того, штат працівників зменшився (з 20 осіб у 2018 р. до 17 осіб на середину 2019 р.), ймовірно, далі скорочувався. Після 2019 року не подано жодної звітності, що вказує на повне припинення роботи. Важливо, що об`єктивних зовнішніх причин для повної зупинки бізнесу не зафіксовано (як от форс-мажори). Таким чином, виникає припущення про навмисність: керівництво могло свідомо зупинити господарську діяльність, щоб погіршити фінансовий стан підприємства. Методичні рекомендації з аналізу банкрутства прямо відносять нераціональні управлінські рішення, що негативно впливають на виробничу діяльність і призводять до збитків, до ознак доведення до банкрутства. У даному випадку рішення не проводити посівну/збір урожаю 2019 року (або інші дії, що позбавили підприємство виручки) є саме таким кроком, що мав наслідком неплатоспроможність. Повна зупинка операцій без достатнього обґрунтування розглядається як навмисне створення фінансової кризи в компанії. Це завдає шкоди кредиторам і може кваліфікуватися як протиправна бездіяльність або зловживання з боку посадових осіб підприємства.
Аналізуючи зазначений Звіт про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності Фермерського господарства “Колос” суд зазначає, що такий звіт не містить жодних посилань на відповідні докази, що підтверджують доводи наявності в діях (бездіяльності) засновників/керівників боржника умислу на доведення господарства до банкрутства, а висновки ліквідатора ґрунтуються на припущеннях.
Як вбачається зі звіту, у 2017 – 2018 роках ФГ “Колос” здійснювало господарську діяльність та отримувало прибуток, а в першій половині 2019 року припинило здійснення господарської діяльності.
Зі Звіту про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності Фермерського господарства “Колос” та заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності вбачається, що на примусовому виконанні у державної виконавчої служби в період 2017-2021 роки перебували декілька виконавчих проваджень, в межах яких основні активи ФГ “Колос” були арештовані, описані, вилучені, до прикладу:
- у Запорізькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 58867046 з примусового виконання ухвали №18/2019 від 08.04.2019, виданої постійно діючим третейським судом при Асоціації “Правова Ліга”, про накладання арешту на майно, що належить ФГ “Колос” (код ЄДРПОУ 30405651) в межах суми позову – 12 956 797,08 грн. Згідно постанови державного виконавця від 10.04.2019 накладено арешт на майно, що належить ФГ “Колос” в межах суми позову – 12 956 797,08 грн. Відомості про обтяження було внесено до відповідних Державних реєстрів, зокрема: згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на 10.04.2024 наявне обтяження № 20430903 від 10.04.2019, об`єкт обтяження: невизначене майно, все рухоме майно; розмір основного зобов`язання: 12 956 797,08 грн; згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження станом на 10.04.2024 наявний запис про обтяження № 31120297 від 10.04.2019, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46408056 від 10.04.2019; опис предмета обтяження: все майно. Крім того, з даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що постанову про арешт майна від 10.04.2019 № 58867046 було направлено для виконання до Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області. Постановою державного виконавця від 12.04.2019 виконавче провадження №58867046 закінчено з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавче провадження”;
- у Криворізькому відділі державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 57819637 з примусового виконання ухвали №15/2018 від 29.11.2018, виданої постійним діючим третейським судом при Асоціації “Правова Ліга”, накласти арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на поточних рахунках, що належать ФГ “Колос” в межах суми позову – 8632043,46 грн, встановивши заборону на його відчуження та здійснивши опис такого майна. Державним виконавцем 30.11.2018 винесено постанови про арешт майна та арешт коштів боржника. Державним виконавцем 26.12.2018, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження”, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Державним виконавцем 02.04.2019, відповідно ст. 59 Закону України “Про виконавче провадження” винесені постанови про зняття арешту з майна та арешт коштів боржника, оскільки ухвалою про забезпечення позову №_15/2018 від 28.03.2019 року Постійно діючого третейського суду при Асоціації “Правова Ліга” скасовано заходи забезпечення позову;
- у Вітовському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області здійснювалося виконавче провадження № 54276708 з примусового виконання ухвали №922/2223/17 виданої 07.07.2017 Господарським судом Харківської області про накладення арешту в межах позовних вимог у розмірі 5317124,85 грн, на все нерухоме майно та рухоме майно, що належить Фермерському господарству “Колос” (код ЄДРПОУ 30405651, 57230, Миколаївська обл., Вітовський район, село Білозірка), в тому числі, на посіви (незібраний врожай) та отриманий врожай сільськогосподарських культур 2017 року, що знаходиться на земельних ділянках, які перебувають у фактичному користуванні (оренді) Фермерського господарства “Колос” шляхом винесення постанови про опис та арешт майна та передачі описаного майна на зберігання ТОВ “Агро-торгівельна фірма “Агро-Діло” (код ЄДРПОУ 36384300), з подальшим вилученням дозрілого врожаю шляхом надання права збору врожаю сільськогосподарських культур ТОВ “Агро-торгівельна фірма “Агро-Діло” (код ЄДРПОУ 36384300) із застосуванням спеціалізованої техніки та подальшою передачею зібраного врожаю сільськогосподарських культур на відповідальне зберігання ТОВ “Агро-торгівельна фірма “Агро-Діло” (код ЄДРПОУ 36384300). 14.07.2017 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. 20.10.2017 державним виконавцем відділу ДВС винесено 32 постанову винесено постанову про зняття арешту з майна;
- у Вітовському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, правонаступником якого є відділ ДВС, здійснювалося виконавче провадження № 54220842 з примусового виконання ухвали №2/477/776/17 виданої 27.06.2017 Жовтневим районним судом Миколаївської області, про накладення арешту на транспортні засоби, сільськогосподарську техніку, машини та обладнання, належне ФГ “Колос” земельні ділянки - площею 1086,2651 га, зокрема під посівами пшениці 869,2651 га, під посівами соняшника 117 га, під посівами ячменю 100 га в межах Засільської сільської ради; площею 404,1101 га, із них під посівами пшениці 404,1101 га, в межах Галицинівської сільської ради; площею 12,19 га, із них під посівами пшениці 12,19 га в межах Грейгівської сільської ради; площею 429,0170 га, із них під посівами пшениці 24,9069 га, під посівами соняшника 404,1101 га в межах Партизанської сільської ради, що належать Фермерському господарству “Колос”;
- виконавче провадження № 61003875 з примусового виконання наказу №915/1860/19 виданого 20.12.2019 Господарським судом Миколаївської області про стягнення з Фермерського господарства “Колос” на користь ТОВ “Ландтех” заборгованості в сумі 137397,29 грн. 20.01.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 20.01.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 250,00 грн. 20.01.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 13739,72 грн. 20.01.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника;
- виконавче провадження № 61161734 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/2226/19 від 08.01.2020 про стягнення з Фермерського господарства “Колос” на користь Снігурівського міжрайонного управління водного господарства заборгованості у розмірі 58482,81грн. 05.02.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 05.02.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 250,00 грн. 05.02.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 5828,48 грн. 05.02.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника. 05.02.2020 державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.
Разом з тим, ані звіт про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності Фермерського господарства “Колос”, ані матеріали заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності не містять аналізу впливу зазначених обставин на можливість провадження господарської діяльності та платоспроможність боржника, чи зверталось стягнення на майно та грошові кошти боржника в межах перелічених та інших, зазначених в заяві та звіті виконавчих провадженнях, які перебували на примусовому виконанні у відділах державної виконавчої служби та у приватних виконавців. Ліквідатором не досліджено обставин повернення боржникові вилученого у нього майна та переданого на відповідальне зберігання ТОВ “Агро-торгівельна фірма “Агро-Діло” в межах виконавчого провадження № 54276708.
Доводи ліквідатора щодо дебіторської заборгованості суд оцінює критично, з огляду на таке.
Зі звіту про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності Фермерського господарства “Колос” та заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності вбачається, що до ліквідаційної маси було включено дебіторську заборгованість, зокрема: до ТОВ “Діонісій VN”, ПП “ЕЛІНГ-2000” - 700 000 грн, ФГ “РУСАН” - 60 000 грн.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ліквідатор звертався до суду з позовами про стягнення такої заборгованості, доказів недоцільності чи неможливості її стягнення або вжиття заходів до її реалізації як активу боржника.
З протоколу №5 зборів комітету кредиторів у справі № 915/1243/21 від 21.03.2025 вбачається, що комітетом кредиторів прийнято рішення про недоцільність звернення із позовами до дебіторів боржника та виключення зазначеної дебіторської заборгованості із ліквідаційної маси.
Таким чином, зазначене свідчить не про відсутність активів, а лише про відмову кредиторів від переслідування цих активів через оцінку економічної доцільності. 
Наявність таких вимог є підтвердженням того, що боржник мав активи майнового характеру, які могли бути використані для задоволення вимог кредиторів, а твердження ліквідатора про відсутність активів не відповідає дійсності.
Також рішення кредиторів про економічну недоцільність звернення з позовами не нівелює факт існування активів боржника. Дебіторська заборгованість залишається активом підприємства доти, доки не буде погашена, списана або визнана безнадійною у порядку, передбаченому законом. Прийняття кредиторами рішення не переслідувати відповідні вимоги не може бути підставою для тверджень про відсутність активів.
Дебіторська заборгованість не є зобов`язаннями банкрута, а є активом. За своєю правовою природою така сума підлягає включенню до ліквідаційної маси та має бути повернута шляхом застосування способів захисту права, передбачених цивільним та господарським законодавством (у тому числі шляхом судового стягнення), а не шляхом підміни механізму стягнення дебіторської заборгованості притягненням третіх осіб до субсидіарної відповідальності без доведеного складу правопорушення за ч. 2 ст. 61 КУзПБ.
Наявність дебіторської заборгованості як активу боржника виключає можливість компенсації її нестягнення шляхом покладення субсидіарної відповідальності на інших осіб (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.12.2025 у справі №911/1603/24 (911/133/25)).
Щодо доводів позивача про фраудаторність угод купівлі-продажу транспортних засобів: Daewoo Matiz, Ravon R2 та Mitsubishi Pajero Sport 2016 р.в., суд зазначає, що ліквідатором не надано доказів оспорення зазначених правочинів або спростування майнових дій боржника з метою формування ліквідаційної маси.
Крім того, комітетом кредиторів банкрута 21.03.2025 прийнято рішення про недоцільність звернення із позовами про визнання недійсними правочинів щодо відчуження автомобілів Ravon R2 за 10 000 грн., Daewoo Matiz за 10 000 грн та Mitsubishi Pajero Sport за ціною 434746 грн (протокол №5).
Судом враховано правову позицію, яка міститься у постанові Верховного Суду від 18.12.2025 у справі № 911/1603/24 (911/133/25), згідно якої суд не може підміняти передбачені Кодексом України з процедур банкрутства механізми оспорення правочинів оцінкою їх дійсності/фраудаторності опосередковано в межах розгляду заяви про субсидіарну відповідальність, коли сукупність елементів деліктного складу належним чином не доведена.
Суд також зазначає, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26 вересня 2024 року по справі № 915/1243/21 було накладено арешт на майно, що належить Фермерському господарству “Колос”, а саме: - Комбайн зернозбиральний NEW HOLLAND CR 9060, заводський номер: НОМЕР_26 , номер двигуна НОМЕР_27 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_28 , номерний знак: НОМЕР_29 , дата реєстрації: 14.07.2010 - Комбайн зернозбиральний ДОН-ЛАН “АКРОС”, заводський номер: 11026, номер двигуна: НОМЕР_30 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_31 , номерний знак: НОМЕР_32 , дата реєстрації: 26.02.2019; - Трактор колісний БЕЛАРУС-892, заводський номер: НОМЕР_33 , номер двигуна: НОМЕР_34 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_35 , номерний знак: НОМЕР_36 , дата реєстрації: 21.12.2006; - Трактор колісний БЕЛАРУС-892, заводський номер: НОМЕР_37 , номер двигуна: НОМЕР_38 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_39 , номерний знак: НОМЕР_40 , дата реєстрації: 19.02.2009; - Трактор колісний БЕЛАРУС-920, заводський номер: НОМЕР_41 , номер двигуна: НОМЕР_42 , свідоцтво про реєстрацію: НОМЕР_43 , номерний знак: НОМЕР_44 , дата реєстрації: 19.02.2009; - Автомобіль ВАЗ 2121 40 2011 року випуску, заводський номер: НОМЕР_41 , номер кузова НОМЕР_45 , номерний знак: НОМЕР_46 , дата реєстрації: 29.11.2011 та зобов`язано Головне управління Національної поліції у Миколаївській області (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 5) оголосити в розшук та провести у встановленому законом порядку затримання зазначеної техніки. 
Матеріали справи не містять доказів звернення ліквідатора до відповідних органів щодо результатів розшуку зазначеної техніки.
Щодо доводів позивача про неправомірне виведення земельних активів з ФГ “Колос”, суд зазначає наступне.
Стаття 12 Закону України “Про фермерське господарство” встановлює, що землі фермерського господарства можуть складатися із: 1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування; 2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.
При цьому частиною першою статті 21 зазначеного Закону встановлено, що фермерське господарство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями у межах майна, яке є власністю фермерського господарства.
Відповідно до ч. 9-11 ст. 95 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі визнання господарським судом фермерського господарства банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури до складу ліквідаційної маси фермерського господарства включаються нерухоме майно, яке перебуває у спільній власності членів фермерського господарства, у тому числі насадження, господарські та інші будівлі, меліоративні та інші споруди, продуктивна і робоча худоба, птиця, сільськогосподарська та інша техніка і обладнання, транспортні засоби, інвентар, та інше майно, набуте для фермерського господарства на загальні кошти його членів, а також право оренди земельної ділянки та інші майнові права, які належать фермерському господарству і мають грошову оцінку.
У разі банкрутства фермерського господарства земельна ділянка, надана фермерському господарству в тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди, використовується відповідно до Земельного кодексу України.
Майно, що належить голові та членам фермерського господарства на праві приватної власності, а також інше майно, щодо якого доведено, що воно набуто на доходи, які не є у спільній власності членів фермерського господарства, не включається до складу ліквідаційної маси.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 КУзПБ, індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси.
Таким чином, аргументи позивача щодо необхідності включення майнових прав на земельні ділянки (право володіння та користування) до ліквідаційної маси банкрута, є помилковими.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Згідно п. “а” ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право: продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність.
Суд враховує висновок Верховного Суду викладений у постанові від 02.07.2019 у справі №918/335/17, де Верховний Суд зазначив, що до ліквідаційної маси боржника не може бути включено майно, яке належить на праві власності іншим особам, що ставить під сумнів відповідність вжитих заходів захисту прав кредиторів шляхом заборони власникам майна - фізичним особам здійснювати дії, спрямовані на розпорядження належним їм майном (передачу у оренду належних їм земельних ділянок) меті формування ліквідаційної маси боржника.
З зазначеного витікає, що власники земельних ділянок, які перебували у користуванні ФГ “Колос”, не можуть бути обмежені у праві передання в оренду належних їм земельних ділянок.
При цьому, судом взято до уваги, що доводи ліквідатора щодо зменшення земельного банку ФГ “Колос” грунтуються на вибірковому дослідженні окремих договорів оренди, які становлять лише частину земель, що перебували у користуванні господарства, не містять аналізу причин припинення договорів та фактичної можливості господарства використовувати земельні ділянки після накладення арештів на майно банкрута у межах судових спорів та виконавчих проваджень.
Наведені ліквідатором твердження про штучне зменшення земельного банку та навмисне доведення ФГ “Колос” до банкрутства шляхом припинення договорів оренди є припущеннями, що не підтверджуються ні повним та всебічним аналізом договорів оренди, ні об`єктивними показниками фінансової звітності боржника. Відсутність належних доказів економічної невигідності або збитковості таких рішень, а також причинно-наслідкового зв`язку між ними та неплатоспроможністю унеможливлює покладення на відповідачів субсидіарної відповідальності з цих підстав.
У постанові від 18.12.2025 у справі № 911/1603/24 (911/133/25) (п.76-78) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду звернув увагу, що для застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство суд має дослідити не окремі факти, а сукупність обставин, які характеризують поведінку осіб, причетних до управління боржником або отримання вигоди від його майнових операцій, з урахуванням виду діяльності боржника, структури активів і пасивів, моменту виникнення критичної неплатоспроможності, а також реальності та результативності заходів із повернення активів до ліквідаційної маси. 
Верховний Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 61 КУзПБ субсидіарна відповідальність є додатковим, винятковим способом захисту прав кредиторів, який застосовується за умови доведення сукупності визначених законом обставин, зокрема: наявності вини відповідних осіб у доведенні боржника до банкрутства, існування безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між їхніми діями (бездіяльністю) та неплатоспроможністю боржника, а також недостатності ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів. 
При цьому Верховний Суд наголошує, що інститут субсидіарної відповідальності не має на меті підміняти собою інші правові механізми, передбачені КУзПБ, зокрема: заходи з формування ліквідаційної маси; стягнення дебіторської заборгованості; оспорення правочинів або спростування майнових дій боржника у порядку ст. 42 КУзПБ.
У постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21) Верховний Суд виснував, що передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення.
Отже, до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора / кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що наведені заявником обставини не підтверджують у встановленому порядку ані неправомірності поведінки кожного з відповідачів, ані причинно-наслідкового зв`язку між їх поведінкою та банкрутством боржника, ані того, що заявником вичерпано передбачені Кодексом України з процедур банкрутства інструменти формування ліквідаційної маси.
У зв`язку з зазначеним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на відповідачів у справі.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 2, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 145, 201-241, 247, 248, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, - 

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Фермерського господарства “Колос” арбітражного керуючого Багінського А.О. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі №915/1243/21 про банкрутство Фермерського господарства “Колос”.
2. Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.06.2025 у справі №915/1243/21(915/848/25).

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду складено та підписано 25.05.2026.

Суддя В.С. Адаховська