Справа № 736/699/26
Номер провадження 2/736/479/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Кутового Ю.С.,
при секретарі – Батюк Я.С.,
розглянувши у підготовчому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – Менська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – Менська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. Просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,00 га з кадастровим номером 7422481500:07:000:0976, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, Бречська сільська рада. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ - 7405499152017 від 05.10.2017 згідно заповіту після померлої ОСОБА_2 . В передбачені законом строки для реалізації свого права на спадщину він звернувся до Менської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 277/02-31 отримав постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій. В своїй постанові, нотаріус вказав на те, що у заповіті міститься неповна інформація щодо характеристик спадкового майна. При складанні заповіту секретарем було внесено не точну інформацію, а саме не вписано кадастровий номер земельної ділянки, а лише номер витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в якому містилась інформація про кадастровий номер земельної ділянки. За таких обставин, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.
Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Судом по справі встановлено, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , волею спадкодавця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , був визначений спадкоємцем у заповіті складеному в селі Савинки Корюківського району Чернігівської області четвертого грудня дві тисячі сімнадцятого року.
Відповідно до заповіту, ОСОБА_2 , розпорядилася своїм майном, а саме земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ - 7405499152017 від 05.10.2017 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла.
В передбачені законом строки для реалізації свого права, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, позивач звернувся до Корюківської державної нотаріальної контори та подав заяву на прийняття спадщини, і до майна померлої ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №28/2021.
В подальшому, позивач звернувся до Менської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 та 17 березня 2026 року за № 277/02-31 отримав постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій. В своїй постанові, нотаріус вказав на те, що у заповіті ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 земельну ділянку, яка їй належала для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, а оскільки в заповіті міститься неповна інформація щодо характеристик спадкового майна, йому було відмовлено.
Відповідно до витягу НВ-7405499152017 від 05.10.2017 наданого ОСОБА_2 на її заяву (запит) від 27.09.2017 за номером ЗВ- 7406844762017 земельна ділянка площею 2,00га, яка перебувала у власності та мала кадастровий номер 7422481500:07:000:0976.
При складанні заповіту секретарем Савинківської сільської ради ОСОБА_3 , було внесено не точну інформацію, а саме не вписано кадастровий номер земельної ділянки, а лише номер витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку в якому містилась інформація про кадастровий номер земельної ділянки.
Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5).
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно.
Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.
Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.
Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.
Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 750,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1299 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, ч.1 ст. 142, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд – 

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача – Менська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування – задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,00 га з кадастровим номером 7422481500:07:000:0976, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, с. Бреч (Бречська сільська рада).
Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 29від 30.03.2026, що становить 750 (сімсот п?ятдесят) грн. 00 коп.
Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівськогоапеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. 
Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         Ю.С.Кутовий