ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2524/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Андрусенко О.О., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати з 02.02.2026 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі визначеному статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» від 03.12.2025 №4695-ІХ (далі – Закон №4695-ІХ); зобов`язання відповідача здійснити з 05.02.2026 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі визначеному статтею 29 Закону №4695-ІХ у розмірі 2595,00 грн щомісячно до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин без обмеження в часовому проміжку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію та не працює. Позивач вказує, що має право на отримання доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі 2595,00 грн відповідно до статті 29 Закону № 4695-IX, тому звернулася до відповідача із заявою про нарахування та виплату з 01.01.2026 вказаної доплати. Листом від 05.02.2026 відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії, оскільки в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про проживання в зоні гарантованого добровільного відселення в період з 13.12.1995 по 08.10.1997 та з 13.09.1997 по 03.07.2000. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті доплати у розмірі 2595,00 грн відповідно до статті 29 Закону № 4695-IX, та вказує, що має право на отримання такої доплати з огляду на наявність у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, непрацюючого пенсіонера, постійного проживання в населеному пункті, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Крім того, позивач пояснює, що відсутність реєстрації у зазначені періоди була зумовлена проходженням військової служби та навчанням, у зв`язку з чим він був змушений тимчасово змінити місце реєстрації.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач, отримавши ухвалу про відкриття провадження – 24.03.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , знаходиться на обліку в органах ПФУ як одержувач пенсії за вислугу років не перебуває у трудових відносинах та не є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується листом ГУ ПФУ у Волинській області від 05.02.2026 №0300-0303-8/9241.
Позивач, відповідно до витягу з реєстру Маневицької територіальної громади від 18.07.2025, з 29.11.1978 по 12.12.1995, з 09.06.1997 по 12.09.1997, з 04.07.2000 по 21.09.2001 та з 21.09.2001 по цей час проживає в селищі Маневичі Камінь-Каширського р-ну Волинської області, та вказаний населений пункт відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесений до зони гарантованого добровільного відселення.
Листом від 05.02.2026 №0300-0303-8/9241 відповідач, у відповідь на адвокатський запит щодо встановлення доплати до пенсії за проживання в зоні радіоактивного забруднення повідомив, що за інформацією, що надійшла з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про проживання позивача з 13.12.1995 по 08.06.1997 та з 13.09.1997 по 03.07.2000 в зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення відсутні. З огляду на це, з 01.01.2026 підстави для встановлення підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який постійно проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 4695-IX відсутні.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Статтею 29 Закону № 4695-IX установлено, що у 2026 році доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 2595 гривень.
Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.
Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів, а також у разі працевлаштування (зайнятості) особи за межами зони безумовного (обов`язкового) відселення та зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.
Отже, статтею 29 Закону № 4695-IX чітко регламентовано розмір та підстави виплати у 2026 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення.
При цьому, особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.
З матеріалів справи убачається, що позивачу з 01.01.2026 не була встановлена доплата в сумі 2595,00 грн згідно із статтею 29 Закону № 4695-IX з тих підстав, що за результатами звірення відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про місце проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з 13.12.1995 по 08.06.1997 та з 13.09.1997 по 03.07.2000 в межах зони гарантованого добровільного відселення відсутні, про що також свідчить витяг з реєстру Маневицької територіальної громади від 18.07.2025.
Стосовно відсутності у реєстрах відомостей про місце проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення в період з , то суд бере до уваги доводи позивача про проходження ним у вказаний період строкової військової служби, про що також свідчать записи військового квитка серії НОМЕР_2 від 14.12.1995.
На думку суду, проходження строкової військової служби в розумінні частини другої статті 29 Закону № 4695-IX не є самостійною або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій зміною місця проживання за межі гарантованого добровільного відселення, та не позбавляє позивача права на отримання спірної доплати.
Водночас, з матеріалів справи також видно, що у період з 1997 року по 2000 рік навчався у Володимир-Волинському сільськогосподарському технікумі, про що свідчить диплом серії НОМЕР_3 . Зазначений навчальний заклад розташований у м. Володимирі Волинської області, та вказаний населений пункт відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, не віднесено безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення.
Наявними у справі доказами підтверджується, що з 13.09.1997 по 03.07.2000 позивач змінив місце проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення, що, на думку суду, відповідно до абзацу другого статті 29 Закону № 4695-IX не дає підстав для встановлення позивачу у 2026 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. 
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для виплати позивачу з 01.01.2026 підвищення до пенсії у розмірі 2595 гривень, оскаржувані дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до статті 29 Закону № 4695-IX є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.
Керуючись статтями 243 - 246, 263 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 13358826).

Суддя О. О. Андрусенко