Справа № 509/4983/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді Козирського Є.С.,
секретаря Лепешенкової В.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Овідіополь, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1  про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до  ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
В обґрунтування позову позивач вказує, що  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 27 квітня 2013 року по час звернення до суду. За час подружнього життя сторони набули спільне рухоме та нерухоме майно, проте не досягли згоди щодо його поділу.
Позивач просив суд здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) права власності на 1/2 частини садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100; на 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237; В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 )  право власності на 1/2 частини садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100; на 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237; Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати.
09 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.
07 жовтня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_2 запропонований варіант поділу спільного сумісного майна вважає неефективним способом захисту, адже майно необхідно поділити в натурі. Відповідач також наголошувала на порушенні порядку вчинення реєстраційних дій під час реєстрації за нею права власності спірного садового будинку, зазначала, що реєстраційні документи нею не підписувались, є підробленими. Крім того, зазначала, що позивачем не включено до переліку майна, що підлягає поділу спільні автомобілі KIA SPORTAGE 2011 року випуску, колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та автомобіль HYUNDAI I20 2013 року випуску, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_5 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 . Просила в позові відмовити.
08 жовтня 2025 року від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій ОСОБА_2 просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль HYUNDAI I20 2013 року випуску, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_5 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 . В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль KIA SPORTAGE 2011 року випуску, колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію частки різниці у дійсній вартості автомобіля KIA SPORTAGE 2011 року випуску у сумі 127 130,84 грн. Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .
Обґрунтування зустрічного позову аналогічне відзиву на позовну заяву.
23 січня 2026 року від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про забезпечення зустрічного позову, в якій вона просила накласти арешт із забороною відчуження, а також будь-яких реєстраційних дій на садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100 та на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237, на легковий автомобіль КІА SPORTAGE 2011 року випуску VIN код НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду.
02 березня 2026 року від позивача за первісним позовом ОСОБА_4 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зустрічний позов ним визнаний у повному обсязі, останній не заперечував проти запропонованого способу поділу спільного майна та погоджується із визначеним розподілом транспортних засобів. У зв`язку з чим просив визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль HYUNDAI I20 2013 року випуску, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_5 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль KIA SPORTAGE 2011 року випуску, колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 . Виплатити ОСОБА_2 з депозитного рахунку ТУ ДСА в Одеській області грошові кошти в сумі 127 131,00 грн (сто двадцять сім тисяч сто тридцять одну) гривню 00 копійок, в якості компенсації 1/2 частки різниці дійсної вартості автомобілю KIA SPORTAGE 2011 року випуску вартості, внесені на депозитний рахунок ОСОБА_1 згідно квитанції №ПН148 від 02.03.2026
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
25 травня 2026 року представники сторін надали суду письмові заяви та просили провести судове засідання без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог, викладених в заявах по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 27 квітня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №524, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 від 27.04.2013.
Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.06.2025 року у справі №521/5733/25 шлюб між сторонами розірвано. Вказане судове рішення станом на день розгляду справи про поділ майна не набрало законної сили.
Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Одеським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 від 17.12.2020 року, актовий запис №6560.
Під час розгляду справи встановлено та підтверджено наявними матеріалами справи, що за період шлюбу сторонами набуте наступне спільне сумісне майно подружжя:
-- садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100.
-земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237.
-автомобіль HYUNDAI I20 2013 року випуску, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_5 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 . 
-автомобіль KIA SPORTAGE 2011 року випуску, колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 
Тобто, до складу спільного майна належать як об`єкти нежитлової нерухомості так і транспортні засоби.
В досудовому порядку сторони не досягли згоди щодо порядку поділу набутого майна.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункту 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)).
Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).
У Постанові Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 2-7539/08 (провадження № 61-12934 св 22) суд касаційної інстанції зауважив, що у випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію.
До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18 (провадження № 61-1539св19), від 09 червня 2021 року у справі № 537/5528/16 (провадження № 61-11253св20).
Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди-виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11).
Вирішуючи спір про поділ майна подружжя з огляду на наявні матеріали справи та позиції сторін, суд приходить до висновку, що спірні транспортні засоби підлягають поділу між сторонами в натурі з визначенням грошової компенсації тому із подружжя, чия частка відхиляється від презумпції рівності у неподільних об`єктах з урахуванням їх вартості.
Судом встановлено, що як первісний позивач, так і позивач за зустрічним позовом вимагають здійснити поділ транспортних засобів згідно встановленого порядку користування ними.
Так, сторонами у справі не заперечується та визнається, що транспортний засіб марки HYUNDAI I20 2013 року випуску, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_5 , VIN номер кузова НОМЕР_6 , зареєстрований 12.02.2020 за ОСОБА_2 , перебуває у її користуванні, а транспортний засіб марки KIA SPORTAGE 2011 року випуску, колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , VIN номер кузова НОМЕР_4 , зареєстрований 13.10.2020 за ОСОБА_4 , перебуває у користуванні останнього.
Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 визначила середню ринкову вартість автомобіля HYUNDAI I20 2013 року випуску у 262 288,33 грн., автомобіля KIA SPORTAGE 2011 року випуску 516 750, 00 грн. за відомостями відкритих джерел з оголошеннями про продаж подібних автомобілів. Розмір грошової компенсації вартості частки у автомобілі KIA SPORTAGE 2011 року, право власності на яку припиняється, ОСОБА_2 визначила у сумі 127 130,84 грн.
Водночас, надаючи оцінку позовним вимогам позивача за зустрічним позовом, суд вважає що запропонований нею варіант поділу включає в себе згоду на отримання компенсації в рахунок рівності часток.
Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_4 зустрічний позов визнав у повному обсязі, із запропонованою середньою ринковою вартістю спірних автомобілів погодився та вніс на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошові кошти в сумі 127 131,00 грн в якості компенсації 1/2 частки різниці дійсної вартості автомобілю KIA SPORTAGE 2011 року випуску вартості, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції №ПН148 від 02.03.2026.
З урахуванням того, що спірні транспорті засоби є неподільною річчю та один з них перебуває у користуванні позивача, а інший у користуванні відповідача, зважаючи на визнання позову в цій частині, суд вважає, що вимоги зустрічного позову в частині поділу транспортних засобів та виплаті ОСОБА_2 з депозитного рахунку ТУ ДСА в Одеській області грошові кошти в сумі 127 131,00 грн в якості компенсації 1/2 частки різниці дійсної вартості автомобілю KIA SPORTAGE 2011 року випуску вартості, внесені на депозитний рахунок ОСОБА_1 згідно квитанції №ПН148 від 02.03.2026, підлягають задоволенню.
З приводу вимог первісного позову в частині поділу нежитлової нерухомості суд зазначає наступне.
Згідно чч.1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до чч. 1,2 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
За приписами ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року № 6-814цс15.
Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами набуто земельну ділянку АДРЕСА_2 , земельна ділянка, кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237, яка 24.06.2020 на підставі договору купівлі-продажу зареєстрована за ОСОБА_2 , та садовий будинок, закінчений будівництвом об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 90,3 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100, який 14.08.2025 зареєстрований за ОСОБА_2 .
Належність спірного нерухомого майна підтверджується наявним у матеріалах справи Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №433500214 від 30.06.2025 та №442111317 від 04.09.2025 та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 24.06.2020, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петковою Н.М., реєстровий номер 375.
Суд відхиляє доводи відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 щодо підробки документів, на підставі яких за нею зареєстровано право власності на спірний садовий будинок, та про порушення порядку вчинення реєстраційних дій з підстав недоведеності належними доказами. 
Позаяк, питання дотримання порядку вчинення реєстраційних дій з набуття у власність майна, що підлягає поділу, не є предметом дослідження у справі, що розглядається. Тоді як матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем таких реєстраційних дій у передбачений законом спосіб.
Беручи до уваги доводи сторін, з урахуванням рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, необхідності поділу об`єктів нерухомого майна, зважаючи на їх неподільність та не надання жодною із сторін згоди на присудження компенсації, суд вважає за доцільне провести поділ об`єктів нерухомості наступним чином:
- визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частини садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100; на 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237. 
- визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частини садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100; на 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237.
З врахуванням викладеного, на думку суду, такий розподіл майна по відношенню до сторін буде справедливими, відповідатиме інтересам осіб та не буде порушувати їх прав.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя – задовольнити.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до  ОСОБА_1  про поділ майна – задовольнити. 
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на:
-1/2 частини садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100. 
-1/2 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237. 
-автомобіль KIA SPORTAGE 2011 року випуску, колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 .
В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на:
-1/2 частини садового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 90,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3189086151100.
-1/2 частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 5123755800:01:002:3722, загальною площею: 0,0149 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2029655551237.
-автомобіль HYUNDAI I20 2013 року випуску, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_5 , VIN номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 .
Виплатити ОСОБА_2 з депозитного рахунку ТУ ДСА в Одеській області грошові кошти в сумі 127 131,00 грн (сто двадцять сім тисяч сто тридцять одну) гривню 00 копійок, в якості компенсації 1/2 частки різниці дійсної вартості автомобілю KIA SPORTAGE 2011 року випуску вартості, внесені на депозитний рахунок ОСОБА_1 згідно квитанції №ПН148 від 02.03.2026.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04.06.2026.
  Суддя:	  	Є.  С.  Козирський