КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року м. Київ справа №320/13539/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції з вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо відмови у наданні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою, визначеною Додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення наданні та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою, визначеною Додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройно агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військового агресією Російської Федерації проти України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.05.2025.
В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з 24.02.2022 по 16.03.2022, перебувала у м. Маріуполь Донецької області, де виконувала службові завдання під час активних бойових дій у складі Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції. Однак, на звернення позивача до відповідача, останній відмовився видавати позивачці довідку про участь у бойових діях, у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів.
До суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позову та зазначає, що позовна заява не містить жодних доказів, які б свідчили про протиправність дій відповідача, оскільки вказана довідка видається на підставі наявного переліку документів, який підтверджує безпосередню участь позивачки у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Представник позивача скористався своїм процесуальним правом та подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач не заперечує факту перебування позивачки у м. Маріуполі у визначений період, що підтверджується офіційним листом Департаменту патрульної поліції та наказом про її призначення, тоді як доводи відповідача щодо відсутності підтвердження безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони спростовуються сукупністю доказів, зокрема офіційними публікаціями Міністерства внутрішніх справ України, інформаційними матеріалами, фото- та відеодоказами, які свідчать про виконання патрульними поліцейськими службових обов`язків у м. Маріуполі під час бойових дій, що вказує на їхню безпосередню участь у заходах із забезпечення оборони держави та захисту населення.
Також, позивачкою подані до суду додаткові пояснення, в яких вказано що факт її перебування у місті Маріуполі з 24.02.2022 по 16.03.2022 під час активних бойових дій, виконання службових обов`язків та участь у заходах із захисту держави, підтверджується листом відповідача від 25.06.2025 №5129/41/4/03-2025 та сукупністю доказів, зокрема офіційними публікаціями, матеріалами з відкритих джерел і показаннями свідків, які підтверджують її участь в обороні міста та наданні допомоги населенню, тоді як відсутність окремих документів зумовлена об`єктивними обставинами їх втрати під час окупації, а тому доводи відповідача про відсутність підстав для видачі довідки є необґрунтованими.
В свою чергу, відповідач подав до суду заперечення на додаткові пояснення. Вказав, що вищевказана довідка не підтверджує безпосередню участь позивачки у бойових діях. Зазначив, що позивачка, перебуваючи на посаді поліцейського, виконувала службові обов`язки покладені на неї державою.
Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити даний позов у повному обсязі,
Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні даного позову.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_2 , повідомив, що на момент повномасштабного вторгнення він обіймав посаду начальника Управління патрульної поліції в Донецькій області та безпосередньо очолював підрозділ, у якому проходила службу позивачка. Пояснив, що позивачка перебувала у місті Маріуполі до 16.03.2022 та виконувала поставлені керівництвом завдання.
Крім того, свідок зазначив, що в умовах активних бойових дій першочерговим завданням було збереження життя та здоров`я особового складу, у зв`язку з чим накази переважно надавалися в усній формі. Документальне оформлення таких наказів належним чином не здійснювалося.
Вказує, що на підтвердження зазначених обставин залишилося лише фотозображення рапорту, зроблене на його власний мобільний телефон.
Крім того, свідок пояснив, що всі підрозділи, які перебували в Маріуполі, виконували службові обов`язки у взаємодії зі штабом оборони міста Маріуполь, зокрема з НОМЕР_2 тою бригадою спеціального призначення Національної гвардії України «Азов» та іншими військовими формуваннями. Зв`язок із керівництвом був ускладнений у зв`язку з інтенсивними бойовими діями. 
Свідок пояснив, що позивачка виконувала завдання з інформування про наближення ворожих сил до міста, здійснювала супровід військовослужбовців і військової техніки, надавала допомогу цивільному населенню. 
Свідок підтвердив, що обстріли міста мали постійний характер, а позивачка разом з іншими працівниками патрульної поліції та військовослужбовцями виконувала бойові завдання. 
Також у судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_3 , яка разом з позивачкою проходила службу в патрульній поліції та перебувала в Маріуполі під час повномасштабного вторгнення. 
Свідок підтвердила, що позивачка разом з іншими працівниками поліції та військовослужбовцями виконувала службові завдання. Востаннє вона бачила позивачку 11.03.2022, наголосивши, що вони несли службу в різних екіпажах. 
Свідок зазначила, що керівництво надавало накази в усній формі. За її словами, серед виконуваних завдань були патрулювання визначених районів міста, безпосередня взаємодія з військовими підрозділами, евакуація поранених, перевезення боєприпасів між військовими частинами, моніторинг ситуації з верхніх точок міста та інші завдання, поставлені військовим командуванням. 
Свідок також зазначила, що обстріли в місті були постійними, та повідомила, що особисто потрапляла під кулеметний обстріл. 
Крім того, у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_4 , який проходив службу разом із позивачкою в одному екіпажі. 
Свідок підтвердив, що під час повномасштабного вторгнення позивачка перебувала в Маріуполі та виконувала службові обов`язки. Зокрема, вони здійснювали патрулювання міста в умовах постійних обстрілів, виконували завдання керівництва, супроводжували автомобілі швидкої медичної допомоги, вживали заходи із протидії диверсійним групам. 
Свідок зазначив, що особисто бачив позивачку до 10.03.2022, разом із нею надавав допомогу населенню, здійснював пошук людей під завалами та взаємодіяв із військовослужбовцями на підставі усних вказівок керівництва. 
Повідомив, що з 10 березня 2022 року він потрапив у полон до військового агресора.
Протокольною ухвалою №5577135 від 08.12.2025 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).
Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, показання свідків, оглянувши відеозаписи, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.
Як встановлено судом, 01.09.2021 ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського, що підтверджується наказом начальника генерала поліції третього рангу №942 о/с від 01.09.2021.
Згідно довідки начальника управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції майора поліції №16470/41/37/01-2023 від 15.09.2023 позивачка з 24.02.2022 до 16.03.2022 проходила службу в УПП в Донецькій області ДПП та виконувала службові завдання на території міста Маріуполь Донецької області, де на той час велись бойові дії з військами російської федерації.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2025 позивачкою отримано фотокопію рапорту від 13.03.2022, що зберігався в особистому архіві Начальника управління патрульної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 . В якому зазначено перелік осіб, котрі з 24.02.2022 по 12.03.2022 регулярно з`являлись на службу, не порушували службову дисципліну, сумлінно виконували службові обов`язки командира та розпорядження в умовах бойових дій. До вказаного переліку, зокрема, включено й позивачку.
06.01.2025 представником позивача, адвокатом Шуликом Костянтином Володимировичем, подано адвокатський запит до Національної поліції України з метою отримати документи, які необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
14.01.2025 отримано лист №599-2025 у відповідь на вищезазначений адвокатський запит. Зазначено, в Департаменті патрульної поліції відсутні правові підстави для формування довідки за формою відповідно до додатка 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій.
Крім того, 18.06.2025 представником позивачки, адвокатом Петриком Віталієм Віталійовичем, направлено адвокатський запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо надання інформації про наявність бойового розпорядження ОКП ОС від 31.01.22р. №БР-55т, його реквізити, дату ухвалення та зміст, а також про те, чи містить зазначене бойове розпорядження відомості про включення підрозділів Національної поліції України. Зокрема Управління патрульної поліції в Донецькій області, до складу сил оборони міста Маріуполя. Але, відповідь не отримано.
Також, представником позивача надіслано запити до різних державних органів з метою отримання документів, які підтверджують факт виконання службових завдань у м. Маріуполь під час ведення активних бойових дій, на які надані наступні відповіді:
- командування об`єднаних сил ЗС України у відповіді №313/11/6379 від 13.08.2025. за підписом полковника ОСОБА_5 , зазначило, що "питання утворення штабів районів територіальної оборони не відноситься до компетенції Командування об`єднаних сил ЗСУ" та рекомендувало звернутися "безпосередньо до відповідних розпорядників". Однак, не конкретизуючи, які саме органи мають відповідну інформацію. 
- Головне управління Національної гвардії України у відповіді №27/2/1/5-П-676-Аз від 08.08.2025, за підписом полковника ОСОБА_6 , повідомило про відсутність "інформації стосовно утворення Штабу оборони міста Маріуполя та складу сил, залучених до його оборони" та переадресувало запитувача до Генерального штабу Збройних Сил України. 
- Департамент взаємодії з Національною поліцією України МВС у відповіді №2500/38-2025 від 15.08.2025, за підписом заступника директора ОСОБА_7 , зазначило про "відсутність у Міністерстві внутрішніх справ України запитуваної інформації щодо створення штабу оборони м. Маріуполя та/або залучення УПП в Донецькій області до заходів із забезпечення оборони України".
Позивачка, вважаючи відмову відповідача від 14.01.2025 №599-2025 протиправною, звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.
У лютому 2022 року, на виконання статті 8 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року (в редакції зі змінами від 03.11.2020 року), для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях Генеральним штабом Збройних Сил України за погодженням з відповідними керівниками залучались та використовувались сили і засоби Національної поліції України.
Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 4 Закону №3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно з приписами статті 5 Закону №3551 учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551 учасниками бойових дій визнаються, зокрема поліцейські, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Згідно з абзацом другим пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551 порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 №1542) затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
За змістом підпункту 4 пункту 4 Порядку № 413 підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.
Додатком 6 до Порядку № 413 затверджено форму довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, якою передбачено, що підставою для її видачі є не менш як один з документів, які підтверджують безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Отже, довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку № 413 видається особам, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а підставою для її видачі є хоча б один з таких документів, які підтверджують безпосередню участь особи у згаданих вище заходах: бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачці у видачі довідки за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413, покликаючись на те, що у Департаменті патрульної поліції відсутні документи, що підтверджують участь позивачки в бойових діях.
Оцінюючи правомірність зазначеної відмови, суд враховує таке.
У листі №5129/41/4/03-2025 Департаментом патрульної поліції зазначено, що з 24.02.2022 по 16.03.2022 ОСОБА_1 виконувала повноваження працівника поліції у м. Маріуполі Донецької області.
Крім того, у період з 24.02.2022 по 12.03.2022 позивачка перебувала на службі та виконувала службові обов`язки та розпорядження в умовах ведення бойових бій.
Також з матеріалів справи, а саме з відео наданого ОСОБА_2 , вбачаються наслідки авіаудару по пологовому будинку 09.03.2022 у м. Маріуполь. Зазначене підтверджує факт перебування патрульних поліцейських, у тому числі позивачки, у районі ведення бойових дій, а також їх участь у заходах із забезпечення оборони України.
Водночас суд бере до уваги, що у зазначений період позивачка об`єктивно була позбавлена можливості належним чином документувати виконання відповідних завдань, з огляду на інтенсивність бойових дій, відсутність стабільного зв`язку, загрозу життю та здоров`ю, а також загальний хаотичний характер подій у зоні ведення бойових дій.
Крім того, суд враховує загальновідомі обставини, що починаючи з 24.02.2022 м.Маріуполь перебувало в районі активних бойових дій, зазнавало масованих обстрілів та авіаційних ударів, а згодом опинилося під тимчасовою окупацією. 
Таким чином, зазначені обставини істотно ускладнюють/унеможливлюють ведення належного обліку та фіксації службової діяльності, що має значення для оцінки доказів у цій справі.
Отже, вишевказане підтверджує факт безпосередньої участі позивачки у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях з метою виконання службових (бойових) завдань.
Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є не питання набуття позивачкою статусу учасника бойових дій, а її право на отримання довідки за визначеною Порядком №413 формою, яка, своєю чергою, є підставою для надання особі відповідного статусу та відмову у видачі якої позивачка оскаржує.
За таких обставин, відмова Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №599-2025 від 14.01.2025 щодо видачі позивачці довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України є протиправною. 
Відтак позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно, підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачкою сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1211,20 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо відмови у наданні ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою, визначеною Додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення наданні та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
3. Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України надати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за формою, визначеною Додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройно агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військового агресією Російської Федерації проти України.
4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департамента патрульної поліції Національної поліції України. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.