Справа №466/10294/25
Провадження №2/466/2114/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова
в складі: головуючої судді Федорів О.П.,
з участю: секретаря судового засідання Гавдульського Р.І.,
представника відповідача Мелешка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

Суть позовної заяви
1.05 листопада 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» подав позовну заяву із вимогами до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №9110937 від 20 вересня 2022 року в розмірі 12 480 грн, витрат зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
2.Позов обґрунтовувався тим, що 20 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №9110937, який підписано одноразовим ідентифікатором. 27 грудня 2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги 87-МЛ від 27 грудня 2022 року, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №9110937 від 20 вересня 2022 року.
3.Представник позивача зазначив, що відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконав свого обов`язку щодо своєчасного їх повернення, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 12 480 грн, з яких 3 000 грн - за тілом кредитом, 8 910 грн - за процентами та 570 грн – за комісією. Просив суд стягнути відповідну заборгованість з відповідача на користь позивача, а також судові витрати. 

Процесуальні рішення та позиції сторін
4.Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 09 березня 2026 року скасовано заочне рішення у справі від 19 січня 2026 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
5.30 березня 2026 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою представників сторін. 29 квітня 2026 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача.
6.06 травня 2026 року надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача зазначав, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало суду належних та допустимих доказів надсилання відповідачеві електронного повідомлення на укладення електронного договору ТОВ «Мілоан», вчинення відповідачем дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, реєстрації, створення особистого кабінету та проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Також у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б дозволяли підтвердити обставини щодо ідентифікації відповідача. Крім того, платіжне доручення не може вважатися належним доказом надання ОСОБА_1 кредиту на підставі договору, оскільки не відповідає за формою та змістом вимогам, установленим постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» у відповідній редакції. Надана ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» копія платіжного доручення не містить відмітки банку або іншої уповноваженої установи про проведення платежу. Представник відповідача зазначив також, що в матеріалах справи також відсутні докази, що картковий рахунок, на який згідно вказаного платіжного доручення здійснювалося перерахування коштів, належить саме відповідачу. При цьому, в договорі про споживчий кредит № 9110937 від 20 вересня 2022 року не зазначено повних реквізитів банківського рахунку, на який підлягає перерахуванню сума кредиту. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надало суду жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу коштів на рахунок ОСОБА_1 на підставі договору про споживчий кредит №9110937 від 20 вересня 2022 року, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідних рахунків відповідачу. Просив відмовити у позові в повному обсязі у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. 
7.Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову. 
8.Представник відповідача у вступному слові надав пояснення, аналоігчні викладеним у відзиві на позов. У позові просив відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. 
9.15 червня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Судове рішення проголошене 22 червня 2026 року. 

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження
10.20 вересня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», як кредитодавець, та ОСОБА_1 (споживач), як позичальник, уклали договір про споживчий кредит №9110937 (індивідуальна частина), за умовами якого товариство надає споживачу грошові кошти у кредит у розмірі 3 000,00 грн, загальним строком на 105 днів з 20 вересня 2022 року (дата надання кредиту), який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 05 жовтня 2022 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 03 січня 2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Комісія за надання кредиту – 570,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 8 100,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а.с. 9-13).
11.Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 (п. 2.1 договору). 
12.Пунктом 6 договору передбачено порядок (технологію) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Згідно з п.6.7 позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.
13.Договір про надання споживчого кредиту №9110937 також складається з графіку платежів та паспорту споживчого кредиту (а.с. 14-16).
14.Згідно з довідкою від 10 вересня 2025 року, складено генеральним директором ТОВ «Мілоан», Рондяк АюВ., з яким укладений договір про споживчий кредит №9110937 від 20 вересня 2022 року, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W74420 20 вересня 2022 року о 08:56 (а.с.16).
15.Відповідно до платіжного доручення від 20 вересня 2022 року №83034548, складеного та підписаного представником ТОВ «Мілоан», ТОВ «Мілоан» перерахувало на банківську картку банку MASTERCARD номер НОМЕР_1 кошти у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 17).
16.27 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», як кредитор, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач), як новий кредитор, уклали договір відступлення прав вимоги 87-МЛ, згідно з умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №9110937 від 20 вересня 2022 року (а.с. 20-24).
17.Відповідно до представленої представником позивача виписки з особового рахунку за договором про надання споживчого кредиту №9110937, заборгованість відповідача за цим договором становить 12 480 грн та складається з: 3 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу; 8 910 грн заборгованості за відсотками; 570 грн – комісія за надання кредиту (а.с. 19). 

Норми права, що підлягають застосуванню
18.Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
19.Частиною першою статті 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
20.Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
21.Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 Цивільного кодексу України).
22.Абзацом другим частини другої статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
23.Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
24.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
25.Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У разі якщо зазначені у частині першій цієї статті договори укладаються щодо фінансових послуг, такі договори укладаються відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії».
26.Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частина перша статті 14 Закону України «Про споживче кредитування»).
27.Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
28.При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
29.Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
30.Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
31.Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
32.За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
33.Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
34.Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
35.Укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
36.В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
37.Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції.
38.Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи - це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.
39.Згідно з статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
40.Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
41.Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
42.Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
43.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).
44.Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
45.Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
46.Згідно із частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, норми якої в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оцінка та мотиви суду
47.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 Цивільного процесуального кодексу України).
48.Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
49.Частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
50.Згідно із частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
51.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 Цивільного процесуального кодексу України).
52.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 Цивільного процесуального кодексу України).
53.За змістом частин першої-третьої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
54.Представник позивача у позовній заяві зазначав, що додані до позову докази доводять існування кредитних правовідносин між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, право вимоги за якими перейшло до позивача. У свою чергу, представник відповідача наполягав на тому, що позовні вимоги не доведені належними доказами. 
55.Установлено, що договір про споживчий кредит від 20 вересня 2022 року (індивідуальна частина) №9110937 укладався в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, наданого позичальнику, про що повинно бути зазначено у тексті самого договору. 
56.Досліджуючи представлені докази, суд зауважує, що представник позивача надав суду не електронний документ, задля перевірки накладення одноразового ідентифікатора, а паперову копію з відтисками печаток «копія вірна» та «згідно з оригіналом», у pdf-форматі. 
57.На першій сторінці копії договору, над усім текстом міститься друкована інформація з лівого боку сторінки - «Підписано 20.09.2022 року 08:56 ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором W74420», а з правого боку сторінки – «Підписано від ТОВ Мілоан Вініченко О.В., сертифікат 3ED5083160DBC59B040000009E964400E9C36E…». Досліджуючи такі написи, у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо того, що ці написи є частиною документа, оскільки вони не відповідають загальному формату документа, інформація про підпис від позичальника та від кредитодавця є різною, зокрема, відсутня електронна позначка часу накладення підпису представника кредитодавця. Крім того, номер сертифікату представника кредитодавця зазначений не повністю, обірваний на частині наступної літери чи цифри, що може свідчити про те, що така інформація була додана у pdf-редакторі після формування документа, оскільки немає криптографічного захисту, який би доводив, що цей текст з`явився саме в момент підписання, а не пізніше. Так, це може бути ознакою того, що текст не вмістився у поле, яке було додане окремо в pdf-редакторі. В оригінальному електронному документі з КЕП така інформація відображалась би повністю і в стандартизованому форматі.
58.Окрім того, у додатку 2 до договору «Паспорт споживчого кредиту №9110937», у абзаці п`ятому пункту 6 зазначено «Підпис кредитодавця: електронний підпис уповноваженого працівника Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу.»; у абзаці десятому пункту 6 зазначено «Підпис споживача (електронний підпис одноразовим ідентифікатором)».
59.Такі написи свідчать про те, що Паспорт споживчого кредиту повинен бути підписаний електронними підписами, однак підписаний не був. 
60.При цьому, довідка про одноразовий ідентифікатор складена представником кредитодавця та відсутнє незалежне від кредитодавця підтвердження того, що саме цей ідентифікатор надісланий на номер телефону позичальника-відповідача, та що позичальник-відповідач скористався ним під час підписання договору споживчого кредиту, якщо такий договір було підписано.
61.Також суд акцентує увагу на тому, що єдиним доказом надання позичальнику коштів є копія платіжного доручення, від 20 вересня 2022 року №83034548, складеного та підписаного представником ТОВ «Мілоан», про те, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на банківську картку банку MASTERCARD номер НОМЕР_1 кошти у розмірі 3 000,00 грн (а.с. 17).
62.Однак, 1 серпня 2022 року набрала чинності Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджена Постановою правління Національного банку України від 29 липня 2022 року №163, додатком до якої є Указівки щодо заповнення реквізитів платіжної інструкції, оформленої в паперовій або електронній формі. 
63.Цим документом змінено порядок проведення безготівкових розрахунків, які почали здійснюватись на підставі платіжної інструкції, а не платіжного доручення. 
64.При цьому, обов`язковим реквізитом платіжної інструкції є дата надходження та перевірки платіжної інструкції надавачем платіжних послуг отримувача/банком стягувача/відповідним органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, яка засвідчується власноручним підписом уповноваженого працівника (п.30 Додатку 1).
65.Представник позивача не вказав на причини використання платіжного доручення замість платіжної інструкції.
66.Водночас, суд досліджує і вимоги до платіжного доручення, які були викладені у Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій Постановою правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, що втратила чинність 01 серпня 2022 року. Згідно з Додатком 3 цієї Інструкції від 2004 року, платіжне доручення повинно містити обов`язкові реквізити про дату одержання платіжного доручення банком та дату проведення, з підписом банку.
67.Платіжне доручення від 20 вересня 2022 року №83034548, представлене представником позивача, не містить відмітки про дату отримання та виконання його банком.
68.Отже, суд висновує, що платіжне доручення 20 вересня 2022 року №83034548 не є належним доказом надання грошових коштів ТОВ «Мілоан» у розмірі 3 000 грн позичальнику ОСОБА_1 .
69.Клопотань про витребування доказів представник позивача суду не подавав. 
70.З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 5, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
2.Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення проголошено 22 червня 2026 року.  

Головуюча О.П. Федорів