Справа № 727/4415/26 
Провадження № 2/727/1885/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді     Чебан В.М.
при секретарі      Миронюк Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах яких діє їх представник – Шестопал Катерина Сергіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах яких діє їх представник – Шестопал К.С., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 22.02.2024 року між позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1353-0757, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн.
Зазначає, що відповідно до умов вказаного Договору строк кредитування становив 300 календарних днів, а за користування кредитними коштами встановлено процентну ставку у розмірі 2,5 % на день.
Стверджує, що на виконання умов договору позивач належним чином виконав свої зобов`язання та перерахував відповідачу кредитні кошти у погодженому сторонами розмірі. Водночас відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Посилається на те, що станом на 17.02.2026 року заборгованість відповідача за Договором про відкриття кредитної лінії №1353-0757 від 22.02.2024 року становить 51000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. — заборгованість за основною сумою кредиту та 45000,00 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Разом з тим зазначає, що відповідно до умов акційної програми позивачем було здійснено часткове списання нарахованих процентів, у зв`язку з чим до стягнення з відповідача визначено заборгованість у загальному розмірі 30000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту та 24000,00 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
На підставі викладеного, представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Шестопал К.С. просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1353-0757 від 22.02.2024 року у загальному розмірі 30000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. — заборгованість за тілом кредиту та 24000,00 грн. — заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. А також, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 квітня 2026 року було відкрито спрощене провадження у справі №727/4415/26 (провадження №2/727/1885/26) за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження до судового засідання на 01 травня 2026 року. 
Представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи в суді. Клопотань про відкладення судового засідання по справі від нього до суду не надходило. У зв`язку із вищевикладеним суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Петікар А.В. в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи в суді. Клопотань про відкладення судового засідання по справі від них до суду не надходило. У зв`язку із вищевикладеним суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу у їх відсутності.
Крім цього, згідно спрямованих до суду представником відповідача ОСОБА_1 – адвокатом Петікаром А.В. письмових пояснень, останній вказує, що розрахунок заборгованості, на його думку, здійснений позивачем з порушенням вимог ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки останнім безпідставно нараховувались проценти за ставкою 2,5 % на день протягом усього строку кредитування. 
Також, зазначає, що визначений договором розмір процентів є надмірним, а тому заперечує проти стягнення заявленої позивачем заборгованості за процентами.
З урахуванням викладеного, представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Петікар А.В. просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в повному обсязі.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, а також письмові пояснення спрямовані представником відповідача, вважає, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 22.02.2024 року між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа Договір про відкриття кредитної лінії №1353-0757, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн шляхом їх перерахування на зазначену відповідачем при укладенні договору банківську картку № НОМЕР_1 строком на 300 календарних днів для задоволення особистих потреб, а відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2,5 % на день від суми залишку заборгованості, при цьому орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування становила 51000,00 грн, з яких 6000,00 грн – сума кредиту та 45000,00 грн – проценти за користування кредитними коштами (а.с.12-19, 29 зворот - 30).
Зазначені умови та правила містяться також в паспорті споживчого кредиту (а.с.28-29) та правилах відкриття кредитної лінії (а.с.20-27).
На виконання умов вищевказаного Договору позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 22.02.2024 року було перераховано відповідачу кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , реквізити якої були зазначені відповідачем при укладенні договору, що підтверджується квитанцією про виплату від 22.02.2024 року (а.с.31) та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1353-0757 від 22.02.2024 року (а.с.32).
При цьому, представник відповідача в спрямованих ним до суду письмових запереченнях на позов не заперечував ні факту укладання вищевказаного Кредитного договору, ні факту отримання відповідачем вищезазначених кредитних коштів у розмірі 6000,00 грн.
Водночас, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1353-0757 від 22.02.2024 року, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 17.02.2026 року за ним обліковується заборгованість у загальному розмірі 51000,00 грн, з яких: 6000,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту та 45000,00 грн – заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем в рамках акційної програми (а.с.42-43) було здійснено часткове списання нарахованих відповідачу процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим із загальної суми заборгованості за процентами у розмірі 45000,00 грн. до стягнення заявлено 24000,00 грн, а загальний розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 30000,00 грн.
Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статтей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
На підставі викладеного, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором про відкриття кредитної лінії №1353-0757 від 22.02.2024 року належним чином не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість за вищевказаним договором перед позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
При цьому, наданий представником позивача вищевказаний розрахунок заборгованості відповідача, на переконання суду, є належним доказом розміру заборгованості за вищевказаним Договором про відкриття кредитної лінії, оскільки містить детальний розрахунок нарахованих процентів за користування кредитними коштами, відомості щодо строку кредитування, суми наданого кредиту, розміру процентної ставки, періоду нарахування процентів, а також складових загальної заборгованості за кредитним договором.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року по справі №200/5647/18.
Водночас, суд враховує, що позивачем в рамках акційної програми (а.с.42-43) було здійснено часткове списання нарахованих процентів за користування кредитними коштами, а тому до стягнення заявлено заборгованість у розмірі 30000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 24000,00 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
За наведених обставин, вищевказана заборгованість у розмірі 30000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 24000,00 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, є підтвердженою матеріалами справи, відповідає заявленим позовним вимогам та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
При цьому, суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами за ставкою 2,5 % на день протягом усього строку кредитування, оскільки навіть у разі застосування до спірних правовідносин обмежень максимально допустимого розміру денної процентної ставки, передбачених Законом України «Про споживче кредитування», такі доводи не впливають на правильність визначеного позивачем розміру позовних вимог.
Так, виходячи із суми наданого відповідачу кредиту у розмірі 6000,00 грн. та передбачених законодавством обмежень щодо максимальної денної процентної ставки, розмір процентів за користування кредитними коштами за весь строк кредитування становив би 27150,00 грн., з яких: 9150,00 грн. — за період з 22.02.2024 року по 22.04.2024 року, 10800,00 грн. — за період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року та 7200,00 грн. — за період з 21.08.2024 року по 18.12.2024 року.
При цьому судом встановлено, що позивачем до стягнення заявлено проценти за користування кредитними коштами у розмірі 24000,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж той, який підлягав би нарахуванню навіть із застосуванням обмежень, на які посилається сторона відповідача.
За таких обставин посилання представника відповідача на порушення позивачем вимог ЗУ «Про споживче кредитування» не спростовують обґрунтованості заявлених позовних вимог та не можуть бути підставою для відмови у їх задоволенні. 
Крім цього, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про неспівмірність розміру процентів за користування кредитними коштами, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, при укладенні Договору про відкриття кредитної лінії №1353-0757 від 22.02.2024 року відповідач був ознайомлений з його умовами, правилами відкриття кредитної лінії та паспортом споживчого кредиту, в яких чітко визначено розмір кредиту, строк кредитування, процентну ставку за користування кредитними коштами, а також орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк його дії.
Укладення відповідачем кредитного договору шляхом використання одноразового ідентифікатора свідчить про його волевиявлення на приєднання до запропонованих позивачем умов кредитування та погодження з усіма істотними умовами договору, зокрема щодо розміру процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту.
При цьому будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач уклав спірний договір під впливом помилки, обману, насильства, тяжких обставин або не усвідомлював значення своїх дій, матеріали справи не містять.
Водночас, представник відповідача в спрямованих до суду письмових поясненнях фактично не заперечує ні факту укладення між сторонами спірного кредитного договору, ні факту отримання відповідачем кредитних коштів, а його доводи зводяться виключно до незгоди із розміром нарахованих процентів за користування кредитними коштами.
Крім того, суд враховує, що відповідачем не заявлялись вимоги про визнання недійсними окремих положень кредитного договору чи договору в цілому, а тому під час розгляду даної справи відсутні підстави для переоцінки погоджених сторонами умов кредитування, які на момент укладення договору були прийняті відповідачем добровільно та без будь-яких застережень.
За таких обставин доводи представника відповідача щодо неспівмірності погоджених сторонами процентів за користування кредитними коштами не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не спростовують обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» належними та допустимими доказами доведено наявність у відповідача ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 30000,00 грн., з яких: 6000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 24000,00 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитними коштами
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).
Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин, а також не спростовують наведені судом твердження.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник товариства – Шестопал К.С., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №1353-0757 від 22.02.2024 року є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2662,40 грн., оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах яких діє їх представник – Шестопал Катерина Сергіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598, заборгованість за Кредитним договором № 1353-0757 від 22.02.2024 року у загальному розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) гривень, з яких: 6000,00 (шість тисяч) гривень – заборгованість по тілу кредиту; 24000,00 (двадцять чотири тисячі) гривень – заборгованість по процентах за користування кредитними коштами.
Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 23 червня 2026 року.

СУДДЯ: