ЄУН 193/597/26
Провадження 2/193/487/26

Р І Ш Е Н Н Я  
іменем України  
(заочне)   

01 червня 2026 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області 
у складі: головуючого судді Томинця О. В.,
за участі секретаря судового засідання Оселедець О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
20.04.2026 до Софіївського районного суду надійшов цивільний позов ТОВ "Фінпром Маркет" до відповідача ОСОБА_1 , згідно вимог якого просить ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача заборгованість за договором №71132526 від 20.09.2025 у розмірі 19 622,72 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн., та судовий збір у розмірі 2662, 40 грн...
В обґрунтування позову вказує, що 20.09.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі 1 «БАНК») та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією кредиту) №71132526 та надано кредит у розмірі 13 000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,5 % в день, проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00 %, комісія за надання кредиту у розмірі 15,00 %. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 24780, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
25.02.2026 ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №25/02/26 від 26.02.2026 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до боржників в тому числі і за договором надання коштів у кредит (з комісією кредиту) №71132526 від 20.09.2025. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором №71132526 від 20.09.2025 у розмірі 19622,72 грн., яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9 412,00 грн суми заборгованості за процентами у розмірі 1950 грн та суми заборгованості за комісією у розмірі 1950 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування 6 310,72 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500, 00 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 грн.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 28.04.2026 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано із АТ «Універсал Банк» інформацію про належність карткового рахунку відповідачу та виписку із карткового рахунку. 
Заяви (клопотання) учасників справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подавав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 20.09.2025 між ТОВ «1 Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 71132526, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 13000,00 грн (п.2.2.1); строком на 30 днів (з 20.09.2025 по 19.10.2025) (п.2.2.2); із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,500%, яка нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту (п.п.2.2.3); комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1950,00 грн) (п.п.2.2.4); у разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4.00 % за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування (п.2.2.4). Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 24780, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін (а. с. 9-13).
Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується, зокрема копією платіжної інструкції № 5874c05d-6ad6-4bca-b05a-3cc981cd282b від 20.09.2025, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, а також довідкою за вих. №КД-0000045013 від 05.03.2026, згідно якої ТОВ «Європейська платіжна система» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020, укладеного між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «Європейська платіжна система» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 20.09.2025, сума 13 000,00 грн, за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу №5874c05d-6ad6-4bca-b05a-3cc981cd282b. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а.с. 14 на звороті).
Окрім того, на виконання вимог ухвали суду від 28.04.2026 щодо надання інформації про належність ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписки по вказаному картковому рахунку за період з 20.09.2025 по 23.09.2025, АТ «Універсал Банк» надав інформацію, яка підтверджує належність вказаного карткового рахунку відповідачу та виписку із якої вбачається, що 20.09.2025 на його картковий рахунок було здійснено переказ коштів у сумі 13000 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів у кредит № 71132526 заборгованість ОСОБА_1 становить 19 622,72 грн, яка утворилась станом на 25.02.2026 і складається із наступного: 19622,72 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу; 1950 грн - сума заборгованості за відсотками, 6310,72 грн - суми заборгованості за відсотками нараховані на понадстрокове користування кредитом, та 1950 грн - комісії за надання кредиту (а.с. 6).
Окрім того із розрахунку заборгованості наданий первісним кредитором видно, що 20.09.2025 відповідачем отримано кошти у сумі 13 000 грн, у період із 21.09.2025 по 19.10.2025, тобто на строк дії кредиту нараховано відсотки у розмірі 65,00 грн щодня , після чого починаючи з 20.10.2025 по 04.11.2025 нараховано відсотки у розмірі 376,48 грн. в день, після чого у період з 20.10.2025 та 21.10.2025 нараховано в день відсотки у розмірі по 520,00 грн. (а.с. 9).
В подальшому ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 25/02/25 від 25.02.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором №71132526 від 20.09.2025.
Так, згідно п.2.1.3. перехід від Клієнта до Фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу (день підписання реєстру прав вимог). Підписаний сторонами Реєстр прав вимог в паперовому/електронному вигляді - є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта/Кредитодавця до Фактора/Позивача вимоги (а.с.16-18).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 25.02.2026 Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №25/02/25 від 25.02.2025, в тому числі до Відповідача в сумі 19 622,72 грн. (а.с.18).
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій за кредитом, що підтверджується розрахунком суми заборгованості ТОВ «1 БАНК» (а.с.6).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В силу ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.
Отже, на підтвердження існування договірних відносин між сторонами у справі було надано Договір №71132526 від 20.09.2025, який був підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, вищевказаний договір свідчить про те, що ОСОБА_1 умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
Щодо нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами. 
Умовами договору про надання коштів у кредит №71132526 від 20.09.2025 встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 13 000,00 грн. строком на 30 днів ( з 20.09.2025 по 19.10.2025 р), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,500 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, Комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1950,00 грн.). Згідно п. 2.3. Договору у випадку укладення додаткової угоди про зміну строку (визначеного п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору) розрахунок денної процентної ставки здійснюється станом на день внесення таких змін до Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.
Зазначена у Договорі процентна ставка може бути змінена виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. 
Згідно п. 7.1. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті.
Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування Кредитом до дати повернення, на залишок Кредиту, виходячи із строку фактичного користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором, пункт 2.5 цього Договору. Згідно п.п. 11.1.2. Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, а його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що Договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення. Позичальник отримав від Кредитодавця та ознайомився з детальним розписом орієнтовної загальної вартості Кредиту, з урахуванням процентної ставки, п.п. 11.1.9. Договору.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У постанові Верховного Суду від 09.01.2020 у справі № 643/5521/19 зазначено, що: в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином для нарахування відсотків за понадстрокове користування необхідно існування правової підстави, тобто у даному випадку необхідно укладення додаткової угоди, однак аналізуючи матеріали справи, з якої видно, що відповідачем не було ініційовано укладення додаткової угоди для продовження строку кредитування, з викладеного випливає, що нарахування первісним кредитором відсотків поза межами строку кредитування, тобто після 19.10.2025 є необгрутованими та такими, що не підлягають до задоволення, отже у цій частині позовних вимог позивача слід відмовити.
Із розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані за період з 21.09.2025 по 03.11.2025, тоді як строк надання кредиту закінчився 19.10.2025. 
В позовній заяві ТОВ «Фінпром Маркет» не зазначає правову підставу стягнення процентів за понадстрокове користування в розмірі 6 310,72 грн, не посилається на положення статті 625 ЦК України, як правову підставу позовних вимог в цій частині, тому суд вважає, що у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором № 71132526 від 20.09.2025, внаслідок чого кредитна заборгованість у розмірі становить 13 312,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9412,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 1950 грн, а також заборгованості за комісією у розмірі 1950 грн, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивачем було надано суду докази понесення таких витрат у розмірі 4 500, 00 грн, а саме: копію Договору №25-08/25 ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025, укладеного між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., Витяг з Акту №9 ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 02.03.2026, за змістом якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі за позовом до ОСОБА_1 становить 4 500,00 грн., платіжна інструкція на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandispimeniw ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»npoTH України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Заявлені представником позивача вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, оскільки вказана справа є категорії малозначною, що не потребувало безпосередньої участі представника позивача у судовому засіданні, і при цьому представником позивача подано відповідне клопотання про розгляд справи без його участі, таким чином правова допомога у даному випадку полягала у складанні позовної заяви і подачі її до суду, окрім викладено слід вказати, що зазначена справа не потребувала досить значних інтелектуальних зусиль від адвоката.
Таким чином, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 1806,17 грн.
Керуючись ст. 11, 509, 512-514, 525-527, 530, 610, 611, 615, 1077, 1082 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258-296 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором надання коштів у кредит №71132526 від 20.09.2025, яка виникла станом на 25.02.2026 у розмірі 13 312 (тринадцять тисяч триста дванадцять) гривень 00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 412,00 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 1950 грн, а також заборгованості за комісією у розмірі 1950 грн. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 1806 (одна тисяча вісімсот шість) гривень 17 копійок та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», ЄДРПОУ 43311346, адреса: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, 08205.
Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 01.06.2026.

Суддя   О. В. Томинець