Справа № 183/2832/26
№ 2/183/1321/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про:
- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованості за Договором № 380744 від 25 жовтня 2018 року у загальному розмірі 19 182,95 грн, яка складається з: суми заборгованості – 14 657,50 грн, суми інфляційних втрат – 3 205,07 грн, суми 3% річних – 1 320,38 грн,
В С Т А Н О В И В:
у лютому 2026 року ТОВ «Він Фінанс» (надалі – позивач) звернулося до суду з цим позовом, у порядку підсудності, визначеної розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Самарівському (Новомосковському) міськрайонному суду Дніпропетровської області. У позові позивач також просить стягнути з ОСОБА_1 (надалі – відповідач, Позичальник, Клієнт) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 622,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі – Кредитодавець, Первісний кредитор, ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 380744 (надалі – Договір, Кредитний договір). Відповідно до індивідуальної частини Договору № 380744 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачеві позику у сумі 3 750,00 грн.
ТОВ «Авентус Україна» виконало умови Договору та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3 750,00 грн, а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення Договору відступлення права вимоги № 1 від 12 квітня 2018 року, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 14 657,50 грн, а саме: сума основного боргу – 3 750,00 грн, сума боргу за процентами – 945,00 грн, сума боргу за пенею і штрафами – 9 962,50 грн.
12 квітня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п.2.2 Договору факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року, окрім іншого, зазначено, що у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги – кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 18 лютого 2019 року укладено Додаткову угоду № 12 та на виконання Договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 13 від 18 лютого 2019 року про те, що на умовах вищезазначеного Договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту № 380744 від 25 жовтня 2018 року перейшло до нового кредитора – ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
25 липня 2024 року відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс».
Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним Договором, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати.
25 березня 2026 року судом отримано відповідь № 2509933 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, з якої встановлено відсутність довідок ВПО у ОСОБА_1 .
Постановленою суддею ухвалою від 26 березня 2026 року, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Окрім іншого, встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов.
27 березня 2026 року, з огляду на зареєстроване місце проживання відповідача на тимчасово окупованій території України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК України на вебпорталі «Судова влада України» опубліковане відповідне оголошення про розгляд цієї цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, а тому відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Станом на 18 травня 2026 року відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що 25 жовтня 2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Індивідуальну частину Договору № 380744 про надання фінансового кредиту. Відповідно до умов Договору Товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 3 750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн 00 коп (надалі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 1.2.1. 0.01% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (3,65 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору. Сукупна вартість кредиту складає 100,14% від суми кредиту (у процентному виразі) або 3 755,25 грн (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.3.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 0,14 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 5,25 грн (у грошовому виразі). Строк дії договору 14 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надається строком на 14 днів. Кредит надається шляхом: 1.5.1. перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок Клієнта; 1.5.2. здійснення грошового переказу на ім`я Клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи. Клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату продовження (пролонгації) проценти за користування кредитом, а також пеню та штраф (у разі наявності). У такому разі та за умови, що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400,00 (чотириста) гривень 00 копійок, строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах (при цьому укладання додаткового договору не потребується). Також, розділом 4 Договору передбачено, що у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству: 4.4.1. пеню в розмірі 3% (три процента) від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 (дев`яносто) днів; 4.4.2. на 4 (четвертий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн; 4.4.3. на 30 (тридцятий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн; 4.4.4. на 90 (дев`яностий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн /а.с.21/.
12 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (надалі – Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі – Клієнт) укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором /а.с.27-28/. 31 грудня 2018 року та 18 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» укладено Додаткові угоди до Договору факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року /а.с.10, 11/.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 13 від 18 лютого 2019 року до Договору факторингу № 1 від 12 квітня 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором від 25 жовтня 2018 року в сумі 4 695,00 грн, а саме: сума основного боргу – 3 750,00 грн, сума боргу за процентами – 945,00 грн /а.с.16/.
З наданого суду розрахунку заборгованості за Договором № 380744 від 25 жовтня 2018 року вбачається, що заборгованість складає 14 657,50 грн, а саме: сума основного боргу – 3750,00 грн, сума боргу за процентами – 945,00 грн, сума боргу за пенею і штрафами – 9 962,50 грн /а.с.12/.
25 липня 2024 року відповідно до Протоколу № 1706 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс» /а.с.23, 24/.
Вирішуючи позовні вимоги, суд ураховує таке.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За положенням статті 204ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Так, у позовній заяві позивач указує, зокрема, що ТОВ «Авентус Україна» виконало умови Договору № 380744 від 25 жовтня 2018 року та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом грошові кошти в сумі 3 750,00 грн. На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано суду копію Індивідуальної частини Договору № 380744 про надання фінансового кредиту від 25 жовтня 2018 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , та довідку про ідентифікацію ОСОБА_1 у ТОВ «Авентус Україна» за одноразовим ідентифікатором.
При цьому, як установлено судом позивачем не надано доказів отримання відповідачем у ТОВ «Авентус Україна» грошових коштів, у сумі, яка зазначена в Договорі від 25 жовтня 2018 року. Так, суду не надано доказів про перерахування, видачу ОСОБА_1 кредитних коштів. У той же час, п.1.5.-1.5.2. Договору визначено, що кредит надається шляхом: перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок Клієнта; здійснення грошового переказу на ім`я Клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи. 
Виписки за рахунком відповідача, яка б могла свідчити про видачу Первісним кредитором відповідачеві грошових коштів, використання кредитних коштів відповідачем до позовної заяви позивачем не надано. Клопотання про витребування доказів позивачем не заявлено.
Крім того, як установлено судом у матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів ОСОБА_1 .
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
В той же час, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку).
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Таким чином, позивач як сторона у справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі Договору та невиконання відповідачем взятих на себе за Договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.
Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти за Договором від 25 жовтня 2018 року були отримані відповідачем, з урахуванням наведених вище норм права, суд висновує про наявність підстав для відмови у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Отже, враховуючи відмову у позові, судові витрати у справі покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» – відмовити.
Судові витрати у справі покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду в повному обсязі складене та підписане 18 травня 2026 року.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», код в ЄДРПОУ 38750239; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Д. О. Парфьонов