ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 140/15209/25 пров. № А/857/19768/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Затолочного В.С.,
суддів: Калмикової Ю.О., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в місті Львові Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі № 140/15209/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, (рішення суду першої інстанції ухвалені суддею Смокович В.І. в м. Луцьку в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» (далі – ТОВ «Еколан Інгредієнти», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці (далі – відповідач, митний орган) про визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000245/2 від 07.10.2025.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що надав для митного оформлення товару всі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України). Подані документи розбіжностей не містять.
Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просив у задоволенні такої відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що між ТОВ «Еколан Інгрідієнти» (Покупець) та SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP. (Продавець) було укладено Контракт № 36 від 18.07.2024 предметом якого продавець зобов`язується постачати, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах цього Контракту товари в асортименті та в кількостях, зазначених у Інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту (пункт 1.1 Контракту).
Ціна за одиницю товару та загальна вартість кожної партії товарів, що підлягає поставці, зазначається сторонами у інвойсах до цього Контракту, які є невід`ємною частиною Контракту. Незалежно від умов поставки ціни включаються (окрім інших витрат згідно Incoterms 2010) також вартість упаковки, маркування, піддонів і завантаження (пункт 2.1. Контакту).
Відповідно до пункту 3.1 Контракту, товари по цьому Контракту поставляються згідно умов Incoterms 2010. Місце та умови поставки кожної партії узгоджуються додатково та зазначаються у відповідному Інвойсі, який є невід`ємною частиною цього Контракту.
Покупець здійснює оплату за товари згідно з умовами, вказаними у Інвойсі, в доларах США шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Продавця, зазначений у пункті 10 цього Контракту (пункт 4.1 Контракту).
На виконання вищевказаного Контракту SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP. 02.07.2025 виставлено проформу інвойс на суму 17 200,00 USD та 08.07.2025 – інвойс на суму 18 088,38 USD.
Для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України транспортного засобу, а саме: «Прямий ровінг (рівниця) з скловолокна, використовується у виробництві конструкційних склопластиків методом намотування й пультрузії, у бобінах: - Roving for pultrusion ECR24-2400D-601, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 24 мкм-10583кг;-Roving for pultrusion ECR24-4800D-601, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 24 мкм-31483кг; Продукція переміщується на клеєних піддонах з фанери. Торгівельна марка SHANDONG FIBERGLASS. Країна виробництва CN Виробник SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP», ТОВ «Еколан Інгрідієнти» подав до Волинської митниці МД № 25UA205050036159U5 від 17.09.2025.
Для підтвердження митної вартості транспортного засобу позивачем додано: пакувальний лист від 08.07.2025 б/н; рахунок-проформа від 02.07.2025 № SDFE3250702-1; рахунок-фактуру (інвойс) від 08.07.2025 № SDFE3250702-1; коносамент від 12.07.2025 № ZM25070576A; автотранспортна накладна від 15.09.2025 № 20250915/01; автотранспортна накладна від 15.09.2025 № 20250915/02; декларація про походження товару від 08.07.2025 № SDFE3250702-1; банківській платіжний документ від 29.08.2025 № 102; банківській платіжний документ від 03.07.2025 № 78; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 17.09.2025 № 2215; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 17.09.2025 № 2216; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) від 17.09.2025 № 1709-01; документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка) від 17.09.2025 № 1709-03; документ, що підтверджує вартість страхування від 11.07.2025 б/н; додаткова угода від 12.11.2024 № 1 до Контракту № 36 від 18.07.2024; Контракт № 36 від 18.07.2024; додаткова угода від 05.05.2025 № 9; договір про надання послуг митного брокера від 01.10.2021 № 107/21-Т; Договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.01.2024 № 18-01-24-М; інформація виробника від 22.02.2025 №601 та МД № 25UA205050036159U5 від 17.09.2025.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності:
- одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, та, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (пункти 4, 6, 8 частини другої статті 53 МК України). Інвойсом від 08.07.2025 № SDFE3250702-1 передбачена передоплата за оцінюваний товар. Для підтвердження здійснення оплати за товар декларантом надано копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 29.08.2025 № 102, від 03.07.2025 № 78. Оплата згідно наданої платіжної інструкції від 03.07.2025 № 78 проведена згідно проформи від 02.07.2025 № SDFE3250702-1, загальна вартість товару згідно якої не відповідає вартості товару згідно Інвойсу. Окрім того, в проформі від 02.07.2025 № SDFE3250702-1 вказано, що допускається відхилення 3% від кількості та суми, що не відповідає фактичному відхиленню кількості товару та його вартості відносно даної проформи, поданому до митного оформлення згідно Інвойсу;
- для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано: договір про надання транспортно- експедиційних послуг від 18.01.2024 № 18-01-24-М, рахунки на оплату від 17.09.2025 № 2215, № 2216, довідки від 17.09.2025 № 1709-01, № 1709-03, автотранспортні накладні від 15.09.2025 № 20250915/01, № 20250915/02, коносамент від 12.07.2025 № ZM25070576A, та додатково - акти здачі-приймання робіт від 24.09.2025 № 2374, № 2375, заявки від 03.07.2025 № 22, від 03.07.2025 № 22-1. В рахунках на оплату від 17.09.2025 № 2215, № 2216 та в довідках від 17.09.2025 № 1709-01, № 1709-03 вказані витрати по перевезенню вантажу в контейнерах № MSNU3784143, № MSNU3774443, що не відповідає номерам контейнерів, вказаним в коносаменті від 12.07.2025 № ZM25070576A. Вказане може свідчити про надання недостовірних відомостей та документів;
- окрім того, в рахунках на оплату від 17.09.2025 № 2215, № 2216 містяться відомості щодо вартості винагороди експедитора на території України, проте відсутня інформація щодо вартості аналогічних витрат за межами митної території України. Сказане може свідчити про те, що до митної вартості не включено всі її невід`ємні складові. Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні; 
- автотранспортні накладні від 15.09.2025 № 20250915/01, № 20250915/02 не містять інформації щодо перевізника товару, а також підписів та печаток перевізника, тому не можуть підтверджувати факт прийняття оцінюваного товару до перевезення;
- декларантом надано документ за кодом 3008 від 11.07.2025 б/н, в якому сказано про здійснення страхування вантажу, проте страхових документів не надано. Даний документ містить посилання на договір генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25, який декларантом не надано, як і не надано страховий поліс. Отже, декларантом не надано визначених частиною другою статті 53 МК України страхових документів.
Згідно статті 53 та статті 54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Декларантом додатково було надано: прайс-лист від 16.06.2025 б/н; лист продавця від 16.09.2025 б/н, акти здачі- приймання робіт від 24.09.2025 № 2374, № 2375, копію митної декларації країни відправлення від 09.07.2025 № 422720250000726724, судові рішення від 18.08.2025 № 380/9679/25, від 02.09.2025 № 380/15990/25, заявки від 03.07.2025 № 22, від 03.07.2025 № 22-1. Інші витребувані документи декларант відмовився надати, про що зазначено в листі від № 454.
В оскаржуваному рішенні Волинською митницею зазначено, що декларантом з урахуванням вимог статті 254 МК України не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення. Отже, декларантом не забезпечено надання відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних.
Оскільки документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності, а інші додаткові документи не надано, тому відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000245/2 від 07.10.2025, відповідно до графи 33 даного рішення, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 13.08.2025 № 25UA206060004618U2). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено,- «Рівниця (склоровінг) зі скловолокна у бобінах, виготовлений зі скла прямий: ECR24- 4800D-6016. Склоровінг формується витягуванням з розплавленої скломаси через філ`єри, потім перероблюється в кручені нитки(рівниця). Використовується для власного виробництва склопластикових виробів.», торгова марка- SHANDONG FIBERGLASS, виробник- SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP., який ввозився з Китаю на умовах поставки FOB Qingdao згідно контракту, укладеного з виробником товару. Рівень митної вартості становить 0,7033 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, комерційні умови, умови поставки не здійснювалося.
Також, у зв`язку з винесенням рішення, Волинською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/000885.
В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за МД № 25UA205050039089U2 від 08.10.2025 із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України.
Скориставшись правом, передбаченим пунктом 8 статті 55 МК України, позивач надав додаткові пояснення від 30.10.2025 разом із довідками АТ «Райффайзен Банк» від 09.07.2025 № В6/19-5868, від 08.10.2025 № В6/19-7937; витяг з виписки за 04.07.2025 та 01.09.2025 АТ «Райффайзен Банк»; платіжні інструкції від 24.10.2025 № 1582 та № 1583, витяг з виписки за 24.10.2025 АТ «Райффайзен Банк».
Відповідач листом від 10.11.2025 №7.3-1/15-02/14/13013 повідомив, що підстави для скасування рішення про визначення митної вартості № UA205050/2025/000245/2 від 07.10.2025 та визнання заявленої митної вартості відсутні.
Уважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000245/2 від 07.10.2025 протиправним, позивач звернувся з позовом до суду про його оскарження.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно поставив під під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість не підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Митне оформлення за правилами регулювання положень частини першої статті 248 МК України розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 МК України).
За положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина друга статті 51 МК України).
Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини другої статті 52 МК України, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).
Згідно частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Частиною першою статті 58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. В частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується. А саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Із наведених положень колегія суддів висновує, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості, у тому числі якщо декларант самостійно визначає митну вартість за резервним методом. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
З матеріалів справи встановлено, що однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що в рахунках на оплату від 17.09.2025 № 2215, № 2216 та в довідках від 17.09.2025 № 1709-01, № 1709-03 вказані витрати по перевезенню вантажу в контейнерах № MSNU3784143, № MSNU3774443, що не відповідає номерам контейнерів, вказаним в коносаменті від 12.07.2025 № ZM25070576A. Сказане може свідчити про надання недостовірних відомостей та документів.
Окрім того, відповідачем встановлено також і те, що автотранспортні накладні від 15.09.2025 № 20250915/01, № 20250915/02 не містять інформації щодо перевізника товару, а також підписів та печаток перевізника, тому не можуть підтверджувати факт прийняття оцінюваного товару до перевезення.
З матеріалів справи встановлено, що до митного оформлення товару декларантом позивача надавався коносамент від 12.07.2025 № ZM25070576A із зазначенням номерів контейнерів №TGHU1989413 та № MSDU1038274. Натомість до позовної заяви позивачем подано коносамент від 12.07.2025 № ZM25070576A із зазначенням номерів контейнерів № MSNU3784143, № MSNU3774443.
До митного оформлення товару декларантом надано автотранспортні накладні від 15.09.2025 № 20250915/01 та від 15.09.2025 № 20250915/02 без жодної інформації щодо перевізника товару, а також підписів та печаток перевізника. Так, до позовної заяви позивачем надано автотранспортні накладні від 15.09.2025 № 20250915/01 та від 15.09.2025 № 20250915/02 заповненими графами та повною інформацію про перевізника та із наявними підписами та печатками.
Відтак, коносамент від 12.07.2025 № ZM25070576A та автотранспортні накладні від 15.09.2025 № 20250915/01 та від 15.09.2025 № 20250915/02 були подані виключно до суду, а не до митного органу, а тому суд не може надати їм оцінку як таким, що були подані для підтвердження митної вартості товару. 
Отже, позивач не надав належних пояснень щодо виявлених розбіжностей, що призводить до обґрунтованих сумнівів митного органу щодо достовірності заявлених відомостей.
Відповідно до статті 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язана здійснювати контроль заявленої митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Відповідно до статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Так, позивачем до митного оформлення надано митну декларацію країни відправлення від 09.07.2025 № 422720250000726724, складену китайською мовою, у зв`язку з чим наявні перешкоди у встановленні відправника, одержувача товару, місця доставки, географічного пункту прибуття, умови поставки та порту відправлення товару.
При цьому, посилання позивача на те, що вказані відомості не є суттєвими в питанні підтвердження митної вартості товару, є необґрунтованими з огляду на сукупну кількість розбіжностей та недоліків у поданих до митного оформлення документів.
Поряд із цим, позивач надав вказану декларацію лише у відповідь на вимогу Волинської митниці щодо надання додаткових документів, а тому лише після надходження такої відповідачем зазначено про необхідність подання перекладу.
Водночас, ТОВ «Еколан Інгредієнти», реалізувавши право, передбачене пунктом 8 статті 55 МК України, подало додаткові пояснення від 30.10.2025 та долучило додаткові документи. За таких обставин позивач не був позбавлений можливості одночасно подати й переклад відповідної декларації, як це передбачено статтею 254 МК України. Неподання такого перекладу свідчить про бездіяльність відповідача та невиконання вимог митного органу.
Наведене узгоджується із постановою Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 826/5915/15.
Наведені вище обставини у своїй сукупності свідчать про наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості товару. Зокрема, подані автотранспортні накладні не містили жодних відомостей про перевізника товару, а також не містили підписів та відбитків печаток перевізника, що унеможливлює ідентифікацію особи, відповідальної за перевезення, та перевірку факту надання відповідних транспортних послуг. Крім того, наданий коносамент містив номери контейнерів, які не зазначені у рахунках на оплату та довідках, поданих на підтвердження складових митної вартості. Така невідповідність у реквізитах транспортних документів та розрахункових матеріалів не дає можливості встановити їх взаємозв`язок із конкретною поставкою товару.
За таких умов подані документи не забезпечували належного документального підтвердження заявленої митної вартості та об`єктивно створювали підстави для виникнення у митного органу сумнівів у правильності її визначення, а тому у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.
Спірне ж рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу та подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Згідно доводів відповідача надані до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.
Митні органи наділені виключною компетенцією в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою їм надано повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.
Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14.07.2020 у справі № 809/1557/17, від 10.06.2020 у справі № 1.380.2019.004752, від 28.09.2020 у справі № 520/2133/19, від 10.04.2020 у справі № 822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для коригування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості.
Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.
Відповідно, з огляду на наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару за першим методом, у відповідача були правові підстави витребувати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.
Тобто, за результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, відповідно до положень статей 53, 54, 368 МК України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів, визначивши їх чіткий перелік, однак на вимогу митного органу належних документів декларантом не надано.
Слід зазначити, що саме позивач на стадії декларування товару (подання декларації та інших документів) зобов`язаний довести та надати докази (відповідні документи) того, що має право декларувати товари за самостійно обраним методом, і лише у разі надання таких документів, контролюючий орган за наявності у нього сумнівів може витребувати додаткові документи, що передбачені частиною третьою статті 53 МК України.
При цьому, за змістом пункту 2 частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Апеляційним судом встановлено, що прийняттю спірного рішення передувало проведення митним органом консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України. 
Митницею вказано на неможливість застосування методу визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, які відповідають умовам статей 59-60 МК України (оформлені за ціною договору та час експорту яких збігається або є максимально наближеним до часу експорту оцінюваного товару), методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.
Митну вартість товару визначено резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 13.08.2025 № 25UA206060004618U2). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено,- «Рівниця (склоровінг) зі скловолокна у бобінах, виготовлений зі скла прямий: ECR24-4800D-6016. Склоровінг формується витягуванням з розплавленої скломаси через філ`єри, потім перероблюється в кручені нитки(рівниця). Використовується для власного виробництва склопластикових виробів.», торгова марка- SHANDONG FIBERGLASS, виробник- SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP., який ввозився з Китаю на умовах поставки FOB Qingdao згідно контракту, укладеного з виробником товару. Рівень митної вартості становить 0,7033 дол. США за кг.
З матеріалів справи встановлено, що декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД № 25UA205050039089U2 від 08.10.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України.
Згідно наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Відповідно до частини четвертої статті 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Проведення такої консультації підтверджується відповідним записом в оскаржуваному рішенні та повідомленням декларанта про її проведення.
Отже в ході проведення консультацій декларанту пропонується у разі наявності цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень 59-63 МК України повідомити про це митний орган для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару. На переконання суду, така інформація декларантом надана не була, зворотного стороною позивача не доведено. Тому посилання Волинської митниці на МД від 13.08.2025 № 25UA206060004618U2 є обґрунтованим.
Апеляційний суд зазначає, що митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; у них вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.
Враховуючи вищевикладене, підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товару від № UA205050/2025/000245/2 від 07.10.2025 стало виявлення у поданих до митного контролю та оформлення документах розбіжностей, які безпосередньо впливали на можливість визнання заявленої за першим методом митної вартості, а також неусунення в подальшому вказаних розбіжностей декларантом. За наведених умов митниця зобов`язана самостійно здійснювати визначення митної вартості шляхом її коригування із застосуванням методів, визначених МК України, а, відтак, оскаржуване рішення та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/000885 винесені митним органом правомірно.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.
Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Вказаним вимогам оскаржувані рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржувані судові рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі № 140/15209/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Ю. О. Калмикова 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк