П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/4823/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С. Місце ухвалення рішення: м. Миколаїв 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛАТ" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛАТ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2025 року № 648114290706,-

В С Т А Н О В И Л А :
ТОВ "КУЛАТ" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 28.04.2025р. №648114290706 на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю “КУЛАТ” на суму 66300,00грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у наказі про проведення перевірки зазначався період проведення перевірки з дотримання податкового законодавства - з 01.01.2018 до 31.12.2024. Тоді як в акті та оскаржуваному ППР одним з періодів фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійснені якої вчинено порушення є період 11.09.2017-22.09.2017. Відповідачем вказується кінцевий строк подання повідомлення №20-ОПП 22.09.2017. У зв`язку з цим, 22.09.2020 закінчився строк визначення грошових зобов`язань щодо позивача як суб`єкта господарювання, та відповідно і закінчився період, за який могла бути проведена перевірка відповідачем. Це ж саме стосується періодів подання повідомлень №20-ОПП: 25.10.2019 - 07.11.2019 (пункт 3 Розрахунку штрафних санкцій), 30.03.2021 - 12.04.2021(пункт 4 Розрахунку штрафних санкцій), 02.01.2020 - 16.01.2020 (пункт 35 Розрахунку штрафних санкцій), 28.05.2021 - 10.06.2021(пункт 36 Розрахунку штрафних санкцій), 02.06.2021 - 15.06.2021(пункт 37 Розрахунку штрафних санкцій). Також, позивач звертає увагу, що мораторій на проведення зазначеної перевірки був відсутній увесь цей час. Крім того, позивач вважає, що норми Податкового кодексу України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності згідно пунктом 117.1 статті 117 ПК України. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛАТ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2025 року № 648114290706, відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "КУЛАТ" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В своїй скарзі апелянт зазначає про ті ж обставини що й у позові, зокрема зазначає, що перевірка була здійснена поза межами строків її можливого проведення, які передбачені ПКУ, – щодо періоду 11.09.2017-22.09.2017, і необґрунтованими висновками відповідача про порушення позивачем п.63.3 ст.63 ПКУ у зв`язку з несвоєчасним поданням у встановлені строки до контролюючого органу 10 повідомлень за формою №20-ОПП та неподання 33 повідомлень за формою №20-ОПП з інформацією про перше взяття на облік об`єктів оподаткування та 22 повідомлень за формою №20-ОПП з інформацією щодо об`єктів оподаткування, по яким відбулися зміни, що вказує на неправомірність дій відповідача.
Зазначає, що мораторію на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (відповідно підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України) ні під час дії карантину, ні у зв`язку з введенням воєнного стану, не було. Тому строки для контролюючого органу в частині періодів проведення перевірок та визначення податкових зобов`язань не зупинялися.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82, з урахуванням вимог пункту 102.1 статті 102, підпунктів 69.9 та 69.351 пункту 69 підрозділу 10 “Інші перехідні положення” розділу ХХ Податкового кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 13 з урахуванням вимог пункту 925 розділу VIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” (зі змінами та доповненнями) та у зв`язку з розпочатою процедурою реорганізації шляхом виділу, про що внесено запис до ЄДР про прийняття рішення про виділ від 31.05.2021, та на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 11.03.2025 № 328-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ “КУЛАТ” за період з 01.01.2018 по 31.12.2024 з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та за період з 07.09.2017 по 31.12.2024 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
За результатами перевірки складено акт від 01.04.2025 № 4360/14-29-07-06/41576740, відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами і доповненнями, п. 8.1, п. 8.4, п. 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, в частині несвоєчасного подання 10 повідомлень за формою № 20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки з інформацією – граничний термін подачі з 11.09.2017 до 22.09.2017 включно (фактично подано 04.02.2022 та 16.04.2024); неподання 55 повідомлень за формою № 20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки. 
Позивач не погоджуючись з висновками акту перевірки подав заперечення до Головного управління ДПС у Миколаївській області, за результатами розгляду якого внесено зміни в зв`язку з технічною помилкою до пункту 3 розділу IV “Висновок” акту перевірки та викладено його в наступній редакції: “ 3. п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, п. 8.1, п. 8.4, п. 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 в частині: O несвоєчасного подання 10 повідомлень за формою №20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки з інформацією – граничний термін подачі з 11.09.2017 до 22.09.2017 включно (фактично подано 04.02.2022 та 16.04.2024); неподання 55 повідомлень за формою № 20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки. 
На підставі висновків акту податковим органом прийнято податкове повідомлення – рішення від 28.04.2025р. №648114290706, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 66 300 грн. 
Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням податкової, звернувся до суду з даним позовом. 
Суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі виходив з того, що порушення в частині неподання (несвоєчасного подання) повідомлення за формою № 20-ОПП є триваючим, відтак, невиконання платником податків такого обов`язку станом на час проведення перевірки (незалежно від періоду виникнення об`єкта) є підставою для притягнення до відповідальності згідно з пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України.
При цьому вказав, що враховуючи те, що вище вказане порушення є триваючим, суд відхиляє як безпідставні твердження позивача про пропуск відповідачем граничного, передбаченого статтею 102 Податкового кодексу України для застосування штрафних санкцій.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції з урахуванням та в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
У пункті 75.1 ст.75 ПК України вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом (абзац 1 пункту 77.4 статті 77 ПК України).
Приписами статті 78 та 79 Податкового кодексу України установлено порядок проведення документальних позапланових перевірок та визначені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Зокрема, згідно із підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави, як:
розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Суд вказує, що передбачено, що податковий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до Податкового кодексу України, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 52-2, яким встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2,80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Пункт 52-2 у наведеній вище редакції діє від 08.08.2020 року. В редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 року із змінами, внесеними згідно із Законом України № 786-IX від 14.07.2020 року.
Дію карантину на території України введено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» продовжено дію карантину з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 30.04.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2021 року № 405 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 30.06.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 611 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 31.08.2021 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 року № 981 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» продовжено дію карантину до 31.12.2021 року.
Проведення документальної виїзної перевірки за пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України була дозволена та не передбачала дії мораторію у відповідності з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон №2120-ІХ) внесено зміни до ПК України щодо визначення особливостей з регулювання податкових правовідносин в умовах воєнного або надзвичайного стану.
Пунктом 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Відповідно до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
камеральних перевірок декларацій або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання), до яких подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, показники яких сформовані на підставі податкових накладних та/або розрахунків коригування, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або митних декларацій, за виключенням товарів (продукції), визначених підпунктами 215.3.1, 215.3.2, 215.3.2-1 та 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Кодексу. Така камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена протягом 90 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання;
фактичних перевірок.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року №2260-IX (далі - Закон №2260-ІХ), який набрав чинності 27 травня 2022 року, підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України викладено в такій редакції, згідно якого податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім:
а) камеральних перевірок;
б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;
в) фактичних перевірок.
Документальні позапланові перевірки за зверненням платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, поновлюються та закінчуються протягом 60 днів з дня, наступного за днем набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану». Такі перевірки поновлюються на невикористаний строк.
Документальні позапланові перевірки, які були розпочаті на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 статті 78 цього Кодексу, та/або за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, але не можуть бути завершені у зв`язку з виникненням обставин, наведених у цьому підпункті, можуть бути зупинені до завершення дії таких обставин та/або усунення перешкод щодо їх проведення за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформляється наказом, копія якого надсилається платнику податків до електронного кабінету платника податків з одночасним надісланням на електронну адресу (адреси) платника податків інформації про вид документа, дату та час його надіслання до електронного кабінету. Таке зупинення перериває перебіг строку проведення перевірки.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» від 03 листопада 2022 року №2719-IX (далі - Закон №2719-ІХ), який набрав чинності 25 листопада 2022 року, у підпункті 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України абзац третій викладено в такій редакції:
«б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів)».
Колегія суддів зазначає, що ПК України не встановлює конкретного строку задля реалізації контролюючим органом права на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України після виникнення відповідної підстави, а лише у пункті 102.1 статті 102 ПК України визначено, що контролюючий орган може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
У період виникнення спірних правовідносин застосування статті 102 ПК України мало свої особливості, а саме: пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно з пунктом 2 розділу II Закону №2120-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року. Цим же Законом в ПК України були внесені певні зміни, зокрема, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
Водночас 07 березня 2022 року набрав чинності Закон України №2118-IX від 03 березня 2022 року, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, зокрема, підпункт 69.9 якого встановив, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Положення ПК України щодо зупинення усіх строків були чинними до 27 травня 2022 року (дата набрання чинності Законом України №2260-IX від 12 травня 2022 року). З цього дня у податковому законодавстві з`явились винятки, на які зупинення строків не поширювалося, зокрема, щодо строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок.
Також, колегія суддів звертає увагу, що Закон України №2118-IX від 03 березня 2022 року шляхом доповнення підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69, зокрема, підпунктом 69.2 встановив мораторій на проведення будь-яких видів перевірок. Такий «суцільний» мораторій діяв до 17 березня 2022 року, водночас мораторій на проведення документальних позапланових перевірок, що проводяться на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України остаточно був скасований з 27 травня 2022 року.
Таким чином, підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлює декілька самостійних підстав для проведення документальної позапланової перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Виникнення такого права є достатньою підставою для призначення і проведення перевірки, яке має бути реалізоване з обов`язковим дотриманням інших умов, встановлених ПК України (зокрема, дотриманням вимог статей 81, 82 ПК України), і обмежене виключно граничним строком, про який йдеться у статті 102 ПК України (з урахуванням особливостей у її застосуванні, встановлених у зв`язку із «ковідними» і «воєнними» змінами).
Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05.06.2024р. по справі №520/4882/23, від 17.04.2025р. по справі справа №160/18691/23, від 19.05.2025р. по справі №160/9787/23.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що проведення перевірки за п.п. 78.1.7 ПКУ (припинення діяльності) у 2025 році є законним, оскільки ця підстава входила до переліку винятків, на які мораторій не поширювався ані під час карантину, ані під час воєнного стану. 
Проте твердження апелянта, про те, що строки давності за ст. 102 ПКУ для цієї категорії перевірок не зупинялися, є помилковим, оскільки відповідно до Податкового кодексу, зупинення строків давності було загальним і залежало від можливості проведення перевірки де-юре, а не від фактичного статусу мораторію для конкретної підстави.
Щодо суті виявленого та зафіксованого правопорушення, то колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки складено акт від 01.04.2025 № 4360/14-29-07-06/41576740, відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами і доповненнями, п. 8.1, п. 8.4, п. 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, в частині несвоєчасного подання 10 повідомлень за формою № 20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки з інформацією – граничний термін подачі з 11.09.2017 до 22.09.2017 включно (фактично подано 04.02.2022 та 16.04.2024); неподання 55 повідомлень за формою № 20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки. 
На підставі висновків акту податковим органом прийнято податкове повідомлення – рішення від 28.04.2025р. №648114290706, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 66 300 грн. (притягнення ТОВ «КУЛАТ» за пунктом 117.1 статті 117 ПКУ (як про це зазначено в оскаржуваному ППР) за неподання повідомлень за формою №20-ОПП)
Так, слід зазначити, що ТОВ «КУЛАТ» не заперечує виявлені контролюючим органом порушення, а саме п. 63.3 ст. 63 ПКУ, п. 8.1, п. 8.4, п. 8.5 розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 в частині: несвоєчасного подання 10 повідомлень за формою № 20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки; неподання 55 повідомлень за формою № 20-ОПП у встановлені чинним законодавством строки. 
Позивач, як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі зазначає, що висновки відповідача про притягнення ТОВ «КУЛАТ» за пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України за неподання повідомлень за формою №20-ОПП є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для складання податкового повідомлення-рішення, так як пунктом 117.1 статті 117 ПКУ не передбачені терміни подання повідомлення за формою № 20- ОПП.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).
Відповідно до положень пункту 63.3 статті 63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Повідомлення за формою 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після реєстрації, створення чи відкриття об`єкту оподаткування до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У повідомленні за формою 20-ОПП зазначають усі приміщення, якими користується підприємство та має у своєму розпорядженні, усі види транспорту, заправки, сховища, цехи, земельні ділянки та інше. Включаючи також, об`єкти, які здаються в оренду та орендуються у інших осіб.
Відповідно до Податкового кодексу України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах був розроблений Порядок №1588.
Абзацом другим пункту 1.4 розділу І Порядку №1588 передбачено, що платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцями обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку.
Згідно з пунктом 8.1 розділу VIII Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України (пункт 8.2 розділу VIII Порядку №1588).
Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.
Якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку. (пункт 8.3 розділу VIII Порядку №1588).
Абзацом першим пункту 8.4 розділу VIII Порядку №1588 передбачено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.
Пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України встановлено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
Застосовуючи наведені норми права, Верховний Суд у постановах від 21.07.2020 (справа №826/14197/17), від 11.04.2023 (справа №260/2584/21) дійшов висновку, що платник податків зобов`язаний подавати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою 20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.
Апелянт вказує, що інформація про торгово-офісний центр по вул. Соборності, 33 в м. Вознесенську Миколаївської області була вказана позивачем у поданому 16.04.2024 Повідомленні за формою №20-ОПП – в двох строчках (3 і 16): було зазначено даний об`єкт як такий, що експлуатується ( позначка 2) і як об`єкт який здається в оренду (позначка 9). Підстав для подання повідомлень за формою №20-ОПП у разі укладення нових договорів оренди, припинення діючих договорів оренди, зміни площі орендованих окремих приміщень – не було. Оскільки інформація щодо самого об`єкту нерухомості не змінювалася.
Водночас такі доводи апелянта є помилковими, оскільки відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПКУ та Порядку №1588, платник зобов`язаний подавати 20-ОПП не лише при відкритті об`єкта, а й при зміні відомостей про нього.
Зміна орендарів, площ, що здаються в оренду, або перехід від власного використання до оренди (і навпаки) — це зміна стану об`єкта.
Укладення нового договору оренди на нову площу (навіть у тому самому центрі) вимагає оновлення інформації. Неподання такої інформації є порушенням, що триває в часі, оскільки податковий орган позбавлений можливості бачити реальну картину господарської діяльності.
Також апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції щодо того, що порушення є триваючими, є помилковими.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що для визначення строку подання повідомлення про об`єкти оподаткування не є визначальним первинне виникнення права на об`єкти, а визначальним є факт реєстрації права на ці об`єкти у реєстрі.
Суд звертає увагу на Постанову Касаційного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі №560/17705/25, у якій в частині застосування до платника штрафних санкцій за несвоєчасне подання та неподання повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20 -ОПП Верховний Суд підтримав позицію податкового органу та застосував уже попередньо сформовані Верховним судом висновки про те, що несвоєчасне подання та неподання повідомлення про об`єкти оподаткування є триваючим порушенням за яке має бути застосована відповідальність незалежно від виникнення об`єктів оподаткування (поза межами строків, встановлених ст.102 ПК України, у тому числі при виникнення об`єкта оподаткування до набрання чинності ПК України та Порядку 1588).
Верховний Суд у постанові від 03.06.2025р. по справі №200/14601/21 також зазначив, що відповідальність за неподання у строки та у випадках, передбачених ПК України, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, зокрема, за неподання повідомлення за формою № 20-ОПП передбачена пунктом 117.1 статті 117 ПК України.
Так, обов`язок подання виник у конкретну дату в минулому, а фактичне виконання відбулося з порушенням встановленого законом терміну, що підтверджується датою прийняття форми №20-ОПП.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що період з 11.09.2017 по 22.09.2017 не входить до перевіряємого періоду, однак ТОВ «КУЛАТ» було надано 10 повідомлень за формою 20-ОПП несвоєчасно, саме в перевіряємому періоді: 04.02.2022 та 16.04.2024, тому порушення були встановлені та зазначені в акті перевірки.
При цьому колегія суддів повторно зазначає, що оскільки мораторій на перевірки за п.п. 78.1.7 не діяв, податкова мала право виявити це порушення в будь-який момент.
Враховуючи, що обов`язок щодо підтримання актуальних даних про об`єкти оподаткування (ст. 63 ПКУ) є постійним, колегія суддів приходить до висновку, що неподання оновленої інформації за формою 20-ОПП при зміні умов використання об`єкта (оренда частин приміщень) є триваючим правопорушенням, а оскільки перевірки за п.п. 78.1.7 ПКУ не підпадали під дію мораторію, контролюючий орган в межах строків, визначених ст. 102 ПКУ, має право накласти штрафні санкції, розраховуючи строк давності від дати виявлення невідповідності даних під час перевірки."
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у перевіряємому періоді ТОВ «КУЛАТ» за основним місцем обліку за формою №20- ОПП до контролюючого органу не надано повідомлення щодо укладених договорів оренди нерухомого майна, договорів оренди транспортного засобу та основних засобів, які знято з балансу та щодо яких припинені терміні дії в перевіряємому періоді. Детальна інформація наведена у додатку 11 до акту перевірки (копія додається), а тому доводи апелянта в частині того що з акту та ППР не можна зробити висновки щодо яких саме приміщень, які були передані позивачем в оренду та яких саме договорів їх оренди (укладення, припинення) не було подано повідомлення за формою №20-ОПП та подано з порушенням строків є безпідставними.
Відповідно до зазначеного вище, контролюючий орган правомірно застосував штрафні санкції за порушення позивачем вимог щодо подання повідомлення за формою №20-ОПП щодо об`єктів оподаткування, об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадилась діяльність.
Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги та не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КУЛАТ" залишити без задоволення
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлений 12 травня 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова