Справа № 755/7670/26
Провадження №: 3/755/3315/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" червня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Дніпровського УП ГУНП в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , 
за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 882300 від 17.05.2026 року, ОСОБА_1 , 17.05.2026 року, о 14 годині 20 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_2 , а саме: кричав, не давав користуватися спільними речами, чим завдав шкоди економічному та психологічному здоров`ю останній, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 882044 від 17.05.2026 року, ОСОБА_1 , 17.05.2026 року, о 14 годині 20 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до малолітнього сина, а саме: кричав, словесно ображав мати в присутності дитини, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останнього, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що в той день між ним та дружиною виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, а саме через не сплату боргу за комунальні послуги. Зокрема, зазначив, що підійшов до дружини, запитав чому вона не оплатила комунальні послуги, однак дружина нічого не відповіла та вийшла на вулицю, через деякий час повернулася з працівниками поліції, які повідомили, що їх викликала дружина, які в подальшому склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, хоча дитина підтвердила працівникам поліції, що ніяких протиправних дій він не вчиняв. Зазначив, що будь-якого насильства відносно дружини та сина він не вчиняв, вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно нього складено незаконно та безпідставно, будь-яких належних доказів його вини до матеріалів працівниками поліції не долучено.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками; протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 будь-якого насильства відносно дружини та сина він не вчиняв, зазначив, що в ході розмови у них виник словесний конфлікт. 
Таким чином, будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.
Так, вищенаведене спростовує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
З огляду на викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.
Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 173-2, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: