КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№22-ц/824/1273/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026року   місто Київ
справа № 367/13010/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Ратнікової В.М., Таргоній Д.О.
за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Ул`яновської О.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2024 року позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з  ОСОБА_1  на його користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13 вересня 2023 року у розмірі 92056,36 грн., яка виникла станом на 21листопада 2024 року.
В мотивування вимог посилався на те, що 10 лютого 2023 року здійснено ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 , підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 
Вказував, що відповідач виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомилась з актуальними умовами кредитування та 13 вересня 2023 року підписала паспорт кредиту за допомогою ОТП пароля. 
Зазначав, що після чого з відповідачем за допомогою ОТП пароля було підписано кредитний договір б/н від 13 вересня 2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 99700 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. 
Посилався на те, що у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконувала, у встановлений договором строк кредит, відсотки, а також інші витрати відповідно до графіку кредиту, не повернула, у зв`язку з чимстаном на 21листопада 2024 року у останньої утворилась заборгованість у розмірі 83083,36 грн. за тілом кредиту та 8973 грн. за нарахованими відсотками.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини,які мають значення для правильного вирішення справи та не надав оцінки усім доказам у справі, а саме: виписці по рахунку та розрахунку заборгованості, які надавались позивачем до суду першої інстанції на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами.
Вказував, що згідно виписки про рух коштів по рахунку вбачається, що відповідач після отримання кредиту від 13вересня 2023 року неодноразово здійснювала операції щодо поповненнярахунку. Отже, виписка про рух коштів по рахунку є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу видачі кредиту, часткове погашення заборгованості.
Зазначав, що оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
А відтак, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів, з яких можна достовірно встановити факт перерахування кредитних коштів за договором позики (кредиту) відповідачу, розмір заборгованості за цим договором та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку до суду не надано, отже суд позбавлений можливості перевірити факти, що входять до предмета доказування у справі.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статтей  205, 207 ЦК Україниправочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Законодавець пов'язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст.1046 ЦК України). Однак кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом статті 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Як вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2023 року здійснено ідентифікацію клієнта ОСОБА_1  та підписано останньою заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Підпис відповідача здійснено власноруч на планшеті.
13 вересня 2023 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, який був підписаний відповідачем простим електронним підписом.
Відповідно до п.1 вказаного договору банк надав позичальнику строковий кредит на споживчі цілі на суму 99700 грн., строк кредитування 36 міс., процентна ставка становить 1,5 %, сплачується щомісячно від загальної суми кредиту (18% річних).
Банк та позичальник узгодили, що при наданні банком будь-яких послуг позичальнику, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису, в тому числі ОТП-пароль.
Згідно п.2.2 кредитного договору кредит надається безготівковим шляхом (перерахування коштів на поточний рахунок позичальника) НОМЕР_1 .
Положеннями п.п.3.2.2, 3.2.3 договору визначено, що позичальник: зобов`язується сплачувати банку проценти за надання кредиту у розмірах та в строки, визначені договором; повністю повернути кредит у строк, кінцевої дати повернення кредиту відповідно до графіку.
Повернення кредиту та сплата нарахованих банком процентів за користування кредитом здійснюється шляхом зарахування на рахунок НОМЕР_2 , відкритий у банку (п.4.1 договору).
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (договір б/н), старт карткового рахунку № НОМЕР_3 був визначений 13 вересня 2023 року та встановлений кредитний ліміт у розмірі 99700 грн.
У заявленому по даній справі спорі доведенню підлягає наявність між сторонами кредитних правовідносин та виконання зобов'язань кредитором щодо надання коштів та боржником - щодо повернення коштів в обумовлені сторонами строки.
Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконувала, у встановлений договором строк кредит, відсотки, а також інші витрати відповідно до графіку кредиту не повернула, у зв`язку з чим станом на 21листопада 2024 року у останньої утворилась заборгованість у розмірі 83083,36 грн. за тілом кредиту та 8973 грн. за нарахованими відсотками, яку позивач і просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.
Відповідач, заперечуючи проти позову у поясненнях, які були надані до суду першої інстанції, посилалася на те, що 13 вересня 2023 року на її номер телефону поступив дзвінок від працівника ПРИВАТБАНК з приводу грошового кредиту в розмірі 100000 грн., які їй перевели на картку. Вона була обурена такими діями, оскільки не підписувала жодним чином договір і навіть електронним підписом. Хто і за яким рішенням їй вирішив надати грошовий кредит і перерахувати 100000 грн. їй невідомо. Вказувала, що 13 вересня 2023 року вона поїхала в філію ПРИВАТБАНК заявити про шахрайські дії. Директор відділення надала їй платіжну інструкцію №ЕСМР24А1688371020D3792 та виписку по рахункам. 14 вересня 2023 року вона звернулась у відділ протидії кіберзлочинам в Київській області, а 16 вересня 2023 року звернулась до Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві. 
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою  ОСОБА_1 від 15 вересня 2023 року буловнесено відомості про те,що 13 вересня 2023 року приблизно о 12.30 год. невстановлена особа, використовуючи номер телефону 044-3502504, 056-369129, представившись представником банку «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 , шляхом зловживання довірою незаконно зняла кошти в сумі 60000 грн., що належить ОСОБА_1 Кримінальному провадженню присвоєно реєстраційний номер №12023100080003690 за ч.4 ст.190 КК України.
З талону-повідомлення єдиного обліку №1819 Відділу протидії кіберзлочинам в Київській області вбачається, що 14 вересня 2023 року на адресу ВПК в Київській області ДКН НП України надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 13 вересня 2023 року о 12.47 год. їй зателефонував невідомий (НОМЕР_7, НОМЕР_8), який представився СБ ПРИВАТБАНК та повідомив, що з її банківської карти начебто намагаються зняти кошти сторонні особи. Останній зловживаючи довірою та маніпулюючи діями заявниці заволодів її грошовими коштами в сумі 58792,50 грн.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15 січня 2026 року та 04 березня 2026 року відповідач ОСОБА_1 пояснила, що 13 вересня 2023 року приблизно о 12.30 год. їй зателефонував невідомий номер, який представився працівником ПРИВАТБАНК та запитав, де її кредитна картка, оскільки була спроба зняти з неї кошти, вона відповіла, що карта у неї та поклала слухавку. Потім знову їй зателефонували та повідомили, що на її карту прийшли кредитні кошти та сторонні особи намагаються їх зняти. Вона відповіла, що нічого не оформлювала, просила відмінити операцію, поклала слухавку та почала дзвонити на номер 3700.
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 зверталася до банку з заявою про проведення службової перевірки остання не надала.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції було роз'яснено право ОСОБА_1 на безоплатну правову допомогу та надано час для подання нею до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заяви про проведення службової перевірки.
У судове засідання суду апеляційної інстанції призначене на 29 квітня 2026 року відповідач не з'явилася, доказів на підтвердження того, що вона подала до банку заяву про проведення службової перевірки не надала.
Разом з тим, позивачем на спростування доводів відповідача було надано дані службової перевірки СБ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо оскарження клієнтом ОСОБА_1 оформлення 13 вересня 2023 року кредиту готівкою на суму 99700 грн. на карту НОМЕР_4 та подальшого списання коштів на суму 58792,50 грн.
В ході службової перевірки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було встановлено операції по картці НОМЕР_4 : 
загальна сума DB 58792,50 грн.; 
загальна сума CR 99700,00 грн.
Сума комісій -292,50 грн.
13/09/2023 12:56:36 CR 99,700.00 UAH ГОЛОВНОЙ ОФИС Зарахування коштів за кредитним договором 23091334911998
13/09/2023 13:06:11 DB -29,145.00 UAH I0110SW5 отримувач НОМЕР_9, банк отримувача JSC VST BANK, Коментар до платежу: - Зі своєї картки
13/09/2023 13:11:59 DB -29,647.50 UAH I0110SW5 отримувач НОМЕР_9, банк отримувача JSC VST BANK, Коментар до платежу: - Зі своєї картки
Під час спроби чергового списання коштів сумою 19500 UAH, під час діалогу vrs.Drivatbank.ua 2023-09-13 13:40:32 картку НОМЕР_4 було заблоковано банком із залишком коштів 42075.04 UAH.
Також було заблоковано акаунт 12025897 НОМЕР_5 2023-09-13 13:41:41 blockAccount dn240283Іme1Приват24
Переведення коштів з картки НОМЕР_4 здійснені, як Р2Р-перекази та підтверджувалися надісланим в П24 одноразовим кодом підтвердження.
Повідомлення в ПК Архів повідомлень - дані щодо надісланих клієнту SMS, через Приват24, банкомати або термінали самообслуговування не збереглися, так як глибина пошуку становить 1 рік.
Логами авторизації у обліковому записі НОМЕР_5 клієнта ОСОБА_1 в застосунку П24 входи виключно з типових пристрою та ІР-адрес.
49908449 НОМЕР_5 92.244.100.18 2023-09-13 12:26:18 Phone SM-A515F|samsung Android, 13 MOBILE 3dc7e09b9bddd0e2 false KievNet, Kyiv Optic Networks
Отже, оскаржувані дії клієнтом ОСОБА_1 відбулися внаслідок ігнорування вимог безпеки під час користування платіжним інструментом, перебуваючи під впливом зловмисника, клієнт самостійно здійснила оформлення кредиту готівкою та перекази коштів на наданий зловмисником картковий рахунок. Фактів порушень з боку працівників банку при обслуговування клієнта ОСОБА_1 немає.
Позивачем також було надано копію аудіозапису з фінансового номеру ОСОБА_1 НОМЕР_5 до контакт-центру АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Як вбачається з наданого аудіозапису №1, після з`єднання з оператором, на привітання та питання працівника контакт-центру: «Чи бажаєте ОСОБА_3 підтвердити, якусь операцію?» остання зазначила, що вона підтверджує операцію по перерахуванню коштів на суму 29500 грн. На питання працівника банку: «Чи робите дану операцію самостійно?», остання вказала, що - так. На питання працівника контакт-центру: «В який банк робите операцію?», було зазначено - ОСОБА_4 . Перевіривши вказану інформацію працівник контакт-центру зазначила, що з метою безпеки операцію не може бути проведена, рахунки заблоковано, для їх розблокування необхідно звернутися у відділення банку.
З наданого аудіозапису №2 вбачається, що на привітання працівника банку та на питання чим можуть допомогти ОСОБА_3 , остання повідомила, що їй подзвонили шахраї, представилися співробітниками банку і оформили на неї кредит, який вона не відкривала.
Відповідно до пункту 136 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29 липня 2022 року №164 користувач зобов'язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.
Пункт 140 розділу VII Положення передбачає обов'язок користувача не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв'язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.
Згідно з п.146 розділу VII вказаного Положення власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду вищевикладене вбачається, що спірні транзакції супроводжувались автентифікацією відповідача з її мобільного пристрою- НОМЕР_5 , що надало змогу ініціювати платіжні операції (оформлення кредиту та переведення двох платежів на іншу карту).
Отже, банком доведено, що відповідач своїми діями сприяла електронній ідентифікації платіжного засобу та її користувача, що дало змогу стороннім особам ініціювати переказ коштів.
При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні чинного ЦПК України, з яких достеменно вбачалося б порушення її прав позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
А відтак, не вбачається, що з вини позивача було неправомірно оформлено на ім'я ОСОБА_1 кредитний договір від 13 вересня 2023 року та в подальшому переказ коштів з рахунку відповідача на рахунок третьої особи.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 13 вересня 2023 року та виписки по рахунку, станом на 21 листопада 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 83083,36 грн., заборгованість за простроченими відсотками становить 8973 грн.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 92056,36 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 83083,36 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 8973 грн.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2906,88 грн. 
Керуючись ст.ст.255, 268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: місто Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 83083 грн. 36 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 8973 грн., судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2422 грн. 40 коп. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2906 грн. 88 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 травня 2026 року.

Головуючий:

Судді: