Справа № 524/101/26 
Номер провадження 3/524/362/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Олейнікова Г.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого двірником в ТОВ "ЖЕД-центр", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Автозаводського районного суду м.Кремепнчука надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1, 2 КУпАП.
В протоколі серії ВАД №568343 від 21.12.2025 року зазначено, що 21.12.2025 року о 13 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , тобто умисне вчинення діяння психологічного характеру, яке полягало в словесних образах нецензурною лайкою, умисно вчинив діяння економічного характеру, яке полягало в обмежені доступу до спільного місця проживання та умисне вчинення дій фізичного характеру, яке полягало в нанесенні ударів, що не спричинило тілесних ушкоджень, однак внаслідок чого було завдана шкода психічному, економічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .
В протоколі серії АПР18 №490351 від 21.12.2025 року зазначено, що 21.12.2025 року о 13 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто умисне вчинення діяння психологічного характеру, яке полягало в штовханні та нанесенні ляпасів дружині ОСОБА_2 в присутності дітей, внаслідок чого було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинених адміністративних правопорушеннях не визнав, та пояснив, що будинок, де вони спільно проживають з його дружиною та дітьми належить йому в порядку спадкування, в будинку 3 кімнати та 1 кухня. Жодних дій психологічного, економічного чи фізичного характеру відносно своєї дружини, ОСОБА_2 в присутності їх малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 він не вчиняв, вважає, що між ними відбулась побутова сварка, оскільки він був обурений тим, що вона не нагодувала дітей, а спала , просить суд закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.173-2 КУпАП. 
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила , що 21.12.2025 року між нею та чоловіком в будинку відбулась побутова сварка , під час якої вони висловлювались один на адресу іншого нецензурними словами , чому вона раніше надала пояснення поліцейському , що чоловік ОСОБА_1 виганяв її з будинку та дав ляпаса по обличчю в присутності 3-х неповнолітніх дітей вона не може пояснити . Будинок , де вона проживає на праві власності в порядку спадкування належить її чоловіку ОСОБА_1 . На теперішній час вони з чоловіком помирились , тому вона просить провадження по справі закрити . 
Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілу, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст.173-2 ч.1 КпАП передбачена адміністративна відповідальність за Вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно ст.173-2 ч.2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до ст.269 ч.2 КУпАП передбачено, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
Статетю 1 п.17 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Фізичне насильство в сім`ї - умисне нанесення одним членом сім`ї іншому члену сім`ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров`я, нанесення шкоди його честі і гідності.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Економічне насильство в сім`ї - умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до його смерті, викликати порушення фізичного чи психічного здоров`я.
Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
Вина ОСОБА_1 у скоєних адміністративних правопорушеннях підтверджується:
- показаннями свідка ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 21.12.2025 року о 13 год., перебуваючи в складі екіпажу разом із напарниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , отримали виклик про домашнє насильство по АДРЕСА_1 . Прибувши на місце події, заявниця ОСОБА_2 повідомила, що її співмешканець ОСОБА_9 вчинив домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру, ображав її нецензурною лайкою, виганяв з будинку, давав ляпасів по обличчю , все це відбувалось в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 . Вони перебували в будинку, де відбувалось події, також на місці події перебував сам ОСОБА_1 , який сам не заперечував, що між ними та дружиною відбувалась сварка, під час якої поруч знаходились діти. Дівчинку вони не опитували, так як не бачили її.
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що дату він не пам`ятає, отримали виклик він, разом із напарниками ОСОБА_11 та ОСОБА_8 про домашнє насильство, адресу виклику він також не пам`ятає, пам`ятає лише що подія відбувалась на Реївці, однак обставин події він також не пам`ятає.
- показаннями малолітнього свідка ОСОБА_5 , опитаної судом в присутності законного представника ОСОБА_12 , яка пояснила , що 21.12.2025 року вона була вдома, в своїй кімнаті та чула , як батьки сварились в іншій кімнаті , в цей день до них приїжджали поліцейські , але вони її не опитували . 
- показаннями малолітніх свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , опитаних в присутності психолога ОСОБА_13 , які пояснили, що вони пам`ятають, що до них додому приїжджали поліцейські, але навіщо приїжджали вони не пам`ятають . 
- фактичними данними протоколу про адміністративне правопорушення серії серії АПР18 №490351 від 21.12.2025 року ( а.с. 1) 
- фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №568343 від 21.12.2025 року( а.с. 33) 
- копіями термінових заборонних приписів від 21.12.2025 року, виданих на ім`я ОСОБА_1 (а.с.2,3,4),
- копією термінового заборонного припису серії АА №439018 від 21.12.2025 року виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.34),
- відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, який суд, відповідно до вимог ст.251 КУпАП вважає доказом по справі та з якого вбачається, що поліцейські заходять у подвір`я приватного домоволодіння, при вході, за каліткою стоїть потерпіла ОСОБА_2 в медичній масці, плачt і свариться з ОСОБА_1 , каже що він кожен день піднімає на неї руку, чоловік просить її показати хоча б один синець та пропонує запитати про це у дітей, ОСОБА_2 каже щоб він запитав, як він її виганяє її з будинку, піднімає її по серед ночі (час 13:25:27 год.). ОСОБА_2 каже, що боїться взагалі щось залишати в будинку, оскільки ОСОБА_1 приводить додому жінок, яких може залишити вдома з ночівлею, і її діти знають, що треба ховати телефони та ключі від будинку, ОСОБА_1 стоїть трохи в стороні та каже поліцейським, що таке відбувається кожен день (час 13:26:20 год.). ОСОБА_1 каже , що ось людина, у якої можна запитати, бив він її чи ні, при цьому ОСОБА_2 стоїть поруч з дітьми і каже, до чого тут він, чи він живе із ними в будинку, ОСОБА_1 проходить повз ОСОБА_14 з дітьми і висловлюється в бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою (час 13:52:07 год.) (а.с.41).
- копіями термінових заборонних приписів від 21.12.2025 року (а.с.2,3,4), копією письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.11), відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, який суд, відповідно до вимог ст.251 КУпАП вважає доказом по справі (а.с.13).
Вищезазначені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суддя визнає належними, допустимими, і такими, які поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №568343 від 21.12.2025 року та серії АПР18 №490351 від 21.12.2025 року.
Будь-яких доказів чи відомостей на спростування обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, протягом розгляду справи ОСОБА_1 до суду не надав.
Невизнання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні суд оцінює критично, як спробу його уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та тактику захисту, оскільки його вина у вчинених адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч.1, 2 КУпАП підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , малолітнього свідка ОСОБА_5 не вірити яким суд не находить підстав, оскільки їх показання є стабільними, послідовними під час судового розгляду справи, не суперечать іншим доказам досліджених судом, а саме: протоколам про адміністративні правопорушення серії ВАД №568343 від 21.12.2025 року та серії АПР18 №490351 від 21.12.2025 року і дослідженим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Також, суд пояснення потерпілої ОСОБА_2 в частині того, що її ОСОБА_1 21.12.2025 року не виганяв із будинку та не завдавав ляпасу по обличчю вважає такими , що не заслуговують на увагу , оскільки факт завдання фізичного насильства здоров`ю потерпілої та економічного насильства підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_6 та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 про той факт, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 виштовхував її із будинку, ображав нецензурною лайкою та дав ляпаса по обличчю в присутності 3-х дітей (а.с. 11, 38),які суд вважає є правдивими , оскількі в кінці пояснень ОСОБА_2 зазначила "з моїх слів записано вірно та мною прочитано " і поставила свій підпис. 
Що стосується тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині того, що він вважає, що між ними була побутова сварка, то згідно з пунктами 4, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України “Про запобігання та протидію домашньому насильству” передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Нормами зазначеного Закону також визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1).
Однак важливо розрізняти поняття “сварка”, “конфлікт”, “насильство”.
Сварка: гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.
Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.
А як встановлено в судовому засіданні особа , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 має повну владу та контроль над потерпілою ОСОБА_2 , так як остання проживає у будинку , який належить ОСОБА_1 на праві власності у порядку спадкування , тому він неодноразово виганяв її з будинку , завдав їй ляпасу по обличчю , вислолювався нецензурною лайкою в присутності малолітніх дітей . 
З урахуванням вищевикладеного, особи ОСОБА_1 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь його вини, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КпАП України та підвергнути адміністративному стягненню з урахуванням вимог ст.36 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Відповідно до ст.40-1 КАП України стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. у дохід держави.
Керуючись ст.33, 36 ч.2,40-1,173-2 ч.1, ч.2,245,250,251,280,284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративих правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.1,2 КпАП України та накласти на нього адміністративні стягнення:

- за ст. 173-2 ч.1 КУпАП у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
- за ст.173-2 ч.2 КУпАП у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
На підставі ст. 36 ч.2 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665, 60 грн. у дохід держави. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача( код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; кодкласифікації доходів бюджету: 22030106).
Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 1020 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Головуючий суддя:       Ганна ОЛЕЙНІКОВА