УХВАЛА

04 травня 2026 року
м. Київ

справа № 347/2298/21
провадження № 61-4741ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2026 року в справі за позовом Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Косівське районне підприємство «Райагроліс», про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок,
встановив:
У листопаді 2021 року керівник Косівської окружної прокуратури Івано - Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Косівське районне підприємство «Райагроліс», про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок.
Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.
Додатковим рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2025 року стягнуто з Косівської окружної прокуратури Івано - Франківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 45 000, 00 грн.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2026 року скасовані рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2025 року та додаткове рішення Косівського районного суду Івано - Франківської області від 07 листопада 2025 року, ухвалено нове, яким позов задоволено частково.
Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 2623684101:36:001:0001, площею 0, 8460 га, розташовану у селі Люча, урочище «Рушір» Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області, у власність держави до земель лісового фонду Івано-Франківської обласної державної адміністрації.
Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 2623684101:36:001:0002, площею 1,1540 га, розташовану у селі Люча, урочище «Рушір» Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області: в частині площі 0,4184 га - у власність держави до земель лісового фонду Івано - Франківської обласної державної адміністрації; в частині площі 0, 7356 га - у власність держави до земель запасу Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 6 810, 00 грн.
09 квітня 2026 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат 
Сторожук С. С. через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 02 березня 2026 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2026 року
представник заявника надіслала до суду касаційної інстанції доказ доплати судового збору.
Підставами касаційного оскарження судового рішення представник заявниказазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2024 року в справі № 22/045-10, 21 серпня 2019 року в справі № 911/3681/17, від 19 листопада 2019 року в справі № 911/3677/17 та № 911/3680/17, від 05 грудня 2018 року в справі № 522/2110/15, від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16, від 17 жовтня 2018 року в справі № 362/44/17, від 07 листопада 2018 року в справі № 488/5027/14 та в справі № 372/1036/15, від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16, від 22 травня 2018 року в справі № 369/6892/15-ц, від 12 квітня 2017 року в справі №6-1852цс16, від 06 червня 2023 року в справі № 922/3120/19, від 27 березня 2018 року в справі № 910/17999/16, від 25 квітня 2018 року в справі № 910/24257/16, від 19 травня 2020 року в справі № 910/719/19, від 19 червня 2018 року в справі № 922/2383/16, від 16 травня 2018 року в справі № 910/5394/15, від 12 грудня 2018 року в справі № 2-3007/11, від 16 січня 2019 року в справі № 757/31606/15, від 23 червня 2020 року в справі № 696/1693/15, від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18, від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16, від 11 лютого 2020 року в справі № 992/614/19, від 13 лютого 2024 року в справі № 813/2417/17, від 06 грудня 2023 року в справі № 927/87/19, від 05 жовтня 2022 року в справі № 922/1830/19, від 13 листопада 2019 року в справі № 826/3115/17, від 15 вересня 2020 року в справі № 469/1044/17, від 07 листопада 2018 року в справі № 488/5027/14, від 14 листопада 2018 року в справі № 183/1617/16, від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16, від 18 січня 2023 року в справі № 488/2807/17, від 18 вересня 2025 року в справі № 922/82/20, від 10 грудня 2025 року в справі № 354/1754/24, від 18 вересня 2013 року в справі № 6-92цс13, від 31 січня 2026 року в справі № 638/8634/23, від 11 лютого 2026 року в справі № 580/407/14-ц, від 04 грудня 2024 року в справі № 485/1500/21, від 28 травня 2025 року в справі № 953/3240/22, від 05 липня 2023 року в справі № 912/2797/21, від 27 лютого 2018 року в справі № 802/1853/16-а (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також представником заявника заявлено клопотання про зупинення дії та виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2026 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
В обґрунтування клопотання адвокат Сторожук С. С. посилається, зокрема, на подачу прокурором заяви про видачу виконавчого листа , а також той факт, що постанова апеляційної інстанції передбачає в частині як примусове так і непримусове виконання. У якості доказу додає до касаційної скарги копію заяви заступника керівника обласної прокуратури від 01 квітня 2026 року про видачу виконавчого листа в цій справі.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Проаналізувавши доводи клопотання представника заявника та надані докази, задля усунення необхідності вирішення у майбутньому процесуального питання повороту виконання рішення в разі можливого його скасування, а також з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів сторін, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення дії та виконання Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2026 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Сторожук Світлани Сергіївни про зупинення виконання судового рішеннязадовольнити.
Зупинити дію та виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2026 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Витребувати з Косівського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 347/2298/21 за позовом Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Яблунівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Косівського району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Косівське районне підприємство «Райагроліс», про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко