Справа № 539/2481/26
Провадження № 3/539/434/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року місто Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріал, що надійшов від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РОНКПП НОМЕР_1 ,
до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:
09 травня 2026 року близько о 00 години 30 хвилин, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно колишньої дружини громадянки ОСОБА_2 повторно протягом року, а саме: словесно ображав та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі – Протокол) складено 25 травня 2026 року інспектором СПДН ВП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, лейтенантом поліції Борщуном Василем Віталійовичем.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (станом на дату вчинення правопорушення)(далі – КУпАП). ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП (постанова Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року у справі №539/1118/26 (а.с.9).
27 травня 2026 року Протокол надійшов для розгляду до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області. Розгляд адміністративного матеріалу призначено на 28 травня та 17 червня 2026 року.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.
ОСОБА_3 поставив в протоколі свій підпис та отримав другий примірник протоколу. 
ОСОБА_1 , будучи повідомленим завчасно та належним чином про розгляд справи, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.
Згідно статті 268 КУпАП присутність особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи. 
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП підтверджується: 
1. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року у справі №539/1118/26, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 1360,00 грн.
2. Рапортом чергового Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Климко від 09 травня 2026 року.
3. Поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 09 травня 2025 року, яка зазначила про те, що 09 травня 2026 року вночі вона прокинулась від стукоту у вікно, підійшовши до вікна вона побачила колишнього чоловіка ОСОБА_1 , з яким вони розлучились вісім років тому. ОСОБА_1 лаявся в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою а також погрожував побити вікна і спалити будинок. Коли вона викликала поліцію, то ОСОБА_1 пішов у невідомому напрямку. 
4. Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що дійсно вчинив сварку із своєю колишньою дружиною та погрожував їй, оскільки коли він прийшов до неї 09 травня 2025 року вночі, то вона відмовилась відчинити йому двері.
Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП, доведена повністю.
Як визначено частиною третьою статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у пункті 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на пункт 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно з якими «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 173-2, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 2040 (дві тисячі сорок) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.
Суддя Лубенського міськрайонного суду 
Полтавської області Л.В. Рудалєва