Єдиний унікальний номер судової справи 201/3726/26
Номер провадження 1-кп/201/348/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року       м. Дніпро
вул. Юрія Горовця, буд. 13
Соборний районний суд міста Дніпра у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене 03 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026042130000148 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк Донецької області, громадянки України, зі слів - з вищою освітою, розлученої, яка має на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованої, в порядку ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У зв?язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово відповідними указами Президента України, затвердженими законами України.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що її померлий батько ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є клієнтом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», маючи доступ до його мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , який належав останньому та був фінансовим номером для входу до мобільного додатку «Приват24», використовуючи мобільний телефон Motorola Moto e (7) plus, 02 жовтня 2025 року здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені її померлого батька. Після входу до вказаного мобільного додатку ОСОБА_4 виявила банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», на якій перебували кредитні кошти у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, що належать АТ КБ «ПриватБанк». 
У ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, що належать АТ КБ «ПриватБанк».
Так, 02 жовтня 2025 року о 17:15:19 ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, перебуваючи в умовах дії воєнного стану на території України, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи пароль для входу до мобільного додатку «Приват24», який був їй відомий, здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку «для виплат» на ім?я ОСОБА_8 N? НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 5025,13 гривень (комісія банку 146,18 гривень). Після цього вказані кошти були перераховані на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_4 .
В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів, що належать АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку грошових коштів за наступних обставин:
02 жовтня 2025 року о 22:11:56 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_8 , у сумі 14 500 гривень (комісія банку 435 гривень), після чого частину коштів у сумі 725 гривень перерахувала на «Скарбничку», а 02 жовтня 2025 року о 22:22:56 грошові кошти у сумі 13 725 гривень перерахувала на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_4 .
03 жовтня 2025 року о 09:32:06 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на свою банківську картку № НОМЕР_6 АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 25 000 гривень (комісія банку 750 гривень). 
03 жовтня 2025 року о 23:40:20 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» N? НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на свою банківську картку № НОМЕР_7 АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 23 000 гривень (комісія банку 690 гривень). 
04 жовтня 2025 року о 04:15:09 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_8 , у сумі 2 010,05 гривень (комісія банку 60,30 гривень), після чого вказаними коштами розпорядилася на власний розсуд.
05 жовтня 2025 року о 09:34:06 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_9 , у сумі 402,01 гривні (комісія банку 12,06 гривні) за послуги таксі.
05 жовтня 2025 року о 11:13:55 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку № НОМЕР_9 у сумі 301 гривню (комісія банку 14,03 гривні).
08 жовтня 2025 року о 18:08:52 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку № НОМЕР_7 АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 27 000 гривень (комісія банку 810 гривень). 
17 жовтня 2025 року о 22:23:30 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію із зарахування вкладу зі «Скарбнички» у сумі 119,66 гривень.
20 жовтня 2025 року о 19:29:19 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_10 у сумі 110 гривень (комісія банку 8,30 гривень).
22 жовтня 2025 року о 23:57:27 ОСОБА_4 здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені ОСОБА_8 та здійснила операцію з переказу кредитних коштів з банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_10 у сумі 7,90 гривень (комісія банку 0,24 гривні).
Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти, що належать АТ КБ «ПриватБанк», чим спричинила потерпілому майнову шкоду на загальну суму 99 999, 98 гривень.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті визнала повністю. Повідомила, що проживає з співмешканцем та має на утриманні трьох малолітніх дітей. 
Суду показала, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її батько ОСОБА_8 , у якого за життя був мобільний телефон марки Motorola Moto e (7) plus, номер мобільного телефону НОМЕР_1 , яким останній користувався. Маючи доступ до цього мобільного телефону, 02 жовтня 2025 року вона здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24» від імені її померлого батька та виявила банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», на якій перебували кредитні кошти у сумі 100 000 гривень. Після чого, у неї виник умисел заволодіти цими грошовими коштами. З цією метою вона протягом жовтня 2025 року неодноразово за викладених в обвинуваченні обставин за допомогою мобільного додатку «Приват24» від імені свого померлого батька здійснювала перерахування грошових коштів з кредитної карти на свою банківську картку, а також оплачувала товари та різні послуги. Загалом вона заволоділа кредитними грошовими коштами банку АТ КБ «ПриватБанк» на загальну суму 99 999, 98 гривень.
При цьому, обвинувачена не оспорювала ні обставини скоєння нею правопорушення, ні суми грошових переказів та номери банківських карт тощо. У скоєному щиро розкаялася та просила призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Також обвинувачена у повному обсязі визнала заявлений до неї цивільний позов та зобов`язалася відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення та розмір цивільного позову, а прокурор, не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинила обвинувачена дійсно мало місце, в її діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття у скоєному.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.
Дослідивши дані про особу обвинуваченої, встановлено, що ОСОБА_4 зі слів має вищу освіту, розлучена, має на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштована, в порядку ст. 89 КК України не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого нею злочину, враховує особу обвинуваченої та обставину, що пом`якшує покарання останньої наведену вище, та приходить до переконання, що останній має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів.
Разом із цим, виходячи з наведених вище обставин та проаналізованих даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 у їх сукупності, враховуючи наявність у неї на утриманні трьох малолітніх дітей та її щире каяття у скоєному, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за нею постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням.
До того ж, дотримуючись принципу індивідуалізації покарання, з огляду на особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована і ніде не навчається, суд вважає за необхідне покласти на останню передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Покладення на обвинувачену таких обов`язків в повній мірі відповідає як вимогам закону та її особу, так і буде в повній мірі сприятиме меті покарання кару, та й виправленню останньої.
Така позиція суду повністю узгоджується із правовою позицією викладеною в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 04.11.2019 року (справа № 686/6552/18, провадження № 51-5411ск19) щодо альтернативності видів обов`язків, визначених у п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувались.
Судові витрати відсутні.

В межах даного кримінального провадження потерпілим - юридичною особою АТ КБ «ПриватБанк» заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 99 999 гривень 98 копійок.
При вирішенні даного цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Отже, з огляду на те, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану за викладених у цьому вироку обставин є цілком доведеною, обвинувачена визнала розмір заявлених до неї потерпілим позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, спричинених її протиправними діями у повному обсязі, суд приходить до висновку, що сума матеріальної шкоди у розмірі 99 999 гривень 98 копійок є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- СD-R диск білого кольору «Verbatim» 700 МВ з написом «вх3203485-ВБ», флеш-носій інформації T&G micro SD HC I 32 GB з відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 12026042130000148, що знаходяться у прокурора - необхідно зберігати в цих матеріалах; 
- банківські картки № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_10 , поміщені в спеціальний пакет NPU 5173069, які відповідно до квитанції № 2620 передані до камери зберігання речових доказів ВП №2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_4 , як власниці цього майна;
- банківські картки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , поміщені в спеціальний пакет NPU 5173072, які відповідно до квитанції № 2620 передані до камери зберігання речових доказів ВП №2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - повернути АТ КБ «ПриватБанк», як власнику цього майна;
- сім-карту оператора зв`язку Vodafone НОМЕР_11 , сім-карту оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , поміщені до спеціального пакету NPU 5173073, які відповідно до квитанції № 2620 передані до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 21, 24, 100, 118, 124, 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 99 999 (дев`яносто дев`яти тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`яти) гривень 98 копійок - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» матеріальну шкоду в розмірі 99 999 (дев`яносто дев`яти тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`яти) гривень 98 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні: 
- СD-R диск білого кольору «Verbatim» 700 МВ з написом «вх3203485-ВБ», флеш-носій інформації T&G micro SD HC I 32 GB з відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 12026042130000148, що знаходяться у прокурора - необхідно зберігати в цих матеріалах; 
- банківські картки № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_10 , поміщені в спеціальний пакет NPU 5173069, які відповідно до квитанції № 2620 передані до камери зберігання речових доказів ВП №2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_4 , як власниці цього майна;
- банківські картки № НОМЕР_5 , № НОМЕР_3 , поміщені в спеціальний пакет NPU 5173072, які відповідно до квитанції № 2620 передані до камери зберігання речових доказів ВП №2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - повернути АТ КБ «ПриватБанк», як власнику цього майна;
- сім-карту оператора зв`язку Vodafone НОМЕР_11 , сім-карту оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , поміщені до спеціального пакету NPU 5173073, які відповідно до квитанції № 2620 передані до камери зберігання речових доказів ВП №2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його п70р+/оголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя            ОСОБА_1