ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 р. 	Справа № 520/24189/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 року (ухвалене суддею Бадюковим Ю.В.) в справі № 520/24189/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії за віком та в зарахуванні стажу в пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за три до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за періоди безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (участь у антитерористичній операції) період з 15.04.2016 р. по 30.04.2016 р. та військову службу в складі діючої армії в період бойових дій в період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р.; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Донецькій області провести перерахунок пенсії за віком та зарахувати із розрахунку один місяць служби за три до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (участь у антитерористичній операції) період з 15.04.2016 р. по 30.04.2016 р. та військової служби в складі діючої армії в період бойових дій період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р. з дати первинного звернення за перерахунком пенсії, а саме з 26.05.2025 р.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 р. задоволено адміністративний позов.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме: Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про оборону України", Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вважає, що прийняте рішення від 26.05.2025 р. №19964/03-16 (о/р 963390154031) про відмову позивачу в перерахунку пенсії за віком та в зарахуванні стажу в пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за три до страхового стажу ОСОБА_1 за періоди безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (участь у антитерористичній операції) період з 15.04.2016 р. по 30.04.2016 р. та військову службу в складі діючої армії в період бойових дій в період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р. є законним та обґрунтованим, тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Позивач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 30.06.2016 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
19.05.2025 р. позивач звернувся з заявою до територіального відділення Пенсійного фонду України щодо перерахунку раніше призначеної пенсії за віком для зарахування періодів участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період 15.04.2016 р. по 30.04.2016 р. та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р. з розрахунку одного місяця служби за три місяця та надав відповідні документи.
Розглянувши звернення позивача від 19.05.2025 р. щодо зарахування до його страхового стажу періодів безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.05.2025 р. № 19964/03-16 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за віком.
Вважаючи протиправним дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що час проходження позивачем військової служби під час безпосередньої участі у бойових діях, антитерористичній операції, а також у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони підтверджений належними довідками військових частин, тому відповідно до ст. 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 8 Закону №2011-XII, пп. 1 п. 2.3 Положення №530 та пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №393 такі періоди підлягають зарахуванню до стажу на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що відмова пенсійного органу у такому зарахуванні та у відповідному перерахунку пенсії є протиправною. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до категорії учасників бойових дій належать в тому числі: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в подальшому - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закон №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст. 57 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Аналіз вищевикладених норм законодавства вказує, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, а час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується, зокрема, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
На виконання вимог Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (в подальшому - Порядок № 393, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абз. а) п. 3 Порядок № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Згідно з пп. 1 п. 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 р. №530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року; час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України “Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки”; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення; час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 №30 “Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН” (зі змінами); час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посиленн 
Судовим розглядом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, проходив військову службу у складі діючої армії, та в період з 15.04.2016 р. по 30.042016 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в секторі “М” на території Донецької та Луганської областей м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 №1901/27 від 16.05.2016 р.
Відповідно до довідки №1856 від 10.05.2023 р., виданої Військовою частиною НОМЕР_2 , позивач дійсно в період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у м. Лозовій Харківської області.
Отже, при призначенні пенсії та при її перерахунку, передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії. Така пільга передбачає, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям. Час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не зараховано до страхового стажу в кратному обчисленні, із розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди проходження позивачем служби в зоні проведення антитерористичної операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 15.04.2016 р. по 30.04.2016 р. та військової служби в складі діючої армії в період бойових дій в період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладених в постановах від 05.06.2018 р. в справі № 348/347/17, від 30.07.2019 р. в справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 р. в справі № 185/4140/17, від 16.06.2020 р. в справі № 185/7049/16-а, від 18.01.2023 р. в справі № 1.380.2019.003739, від 21.03.2023 р. в справі № 160/6146/19, від 29.04.2026 р. в справі № 200/7169/25, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуються судом.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що чинним законодавством не передбачено можливості зарахування до спеціального стажу періоду військової служби на пільгових умовах (у кратному обчисленні) суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки така позиція не узгоджується із спеціальним законодавством, яке визначає соціальний і правовий захист військовослужбовців та суперечить вищенаведеним позиціям Верховного Суду, якими розглядалося саме питання про можливість включення до стажу, для призначення пенсій за віком, періодів військової служби на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.05.2025 р. №19964/03-16 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком та в зарахуванні стажу в пільговому обчисленні із розрахунку один місяць служби за три до страхового стажу позивачу за періоди безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (участь у антитерористичній операції) період з 15.04.2016 р. по 30.04.2016 р. та військову службу в складі діючої армії в період бойових дій в період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р. та зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії за віком та зарахувати із розрахунку один місяць служби за три до страхового стажу ОСОБА_1 періоди безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (участь у антитерористичній операції) період з 15.04.2016 р. по 30.04.2016 р. та військової служби в складі діючої армії в період бойових дій період з 26.02.2022 р. по 27.05.2022 р. з дати первинного звернення за перерахунком пенсії, а саме з 26.05.2025 р.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 по справі № 520/24189/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін   Л.В. Любчич