Справа № 541/1403/26
Номер провадження 2/541/1358/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне)
30 червня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Городівського О.А.
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
20 квітня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що 18 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір Кредитної лінії від 18 січня 2022 року №891786990. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 05 травня 2022 року №175, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 18 січня 2022 року №891786990 на загальну суму 19045,32 грн. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №30/1023-01, згідно умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 18 січня 2022 року №891786990. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 20 грудня 2023 року №2, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22660,26 грн. 11 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №11/07/25-Е, згідно умов якого ТОВ«ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 18 січня 2022 року №891786990. Відповідно до Реєстру боржників від 14 липня 2025 року №б/н, ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22660,26 грн. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок перед позивачем та має непогашену заборгованість в сумі 22660,26 грн.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 травня 2026 року справу за вищевказаним позовом постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с. 231).
Представник позивача у позовній заяві не заперечує розглянути справу за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення.
Інших заяв та клопотань по справі не надійшло.
Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі, розумності строку".
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні (ст. 530 ЦК України). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, (ст. 527 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Судом встановлено, що 18 січня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №891786990. Паспортом споживчого кредиту зазначено умови кредитування. Відповідачу, на підставі Кредитного договору від 18 січня 2022 року № 891786990, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як кредитодавець, надав суму ліміту кредитної лінії в розмірі 17100,00 грн. із встановленим строком кредитування 30 днів. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного Кредитного договору, що підтверджується електронними підписами MNV6CT48 у самому Договорі та вищезазначених документах.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів також підтверджується інформацією наданою АТ БК «Приватбанк» від 13.05.2026 р. № 20.1.0.0.0/7-260504/122567- БТ про те, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Також емітувались інші картки. Також додано виписку за договором №б/н за період 18.01.2022-07.02.2022 по рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» уклали Договір факторингу №28/1118-01, згідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.3. Договору факторингу №28/1118-01 визначено, що «право вимоги» - означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 05 травня 2022 року №175, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача за Кредитним договором від 18 січня 2022 року № 891786990 на загальну суму 19045,32 грн.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №30/1023-01, згідно умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 18 січня 2022 року №891786990. Відповідно до Реєстру прав вимоги від 20 грудня 2023 року №2, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22660,26 грн. 
11 липня 2025 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №11/07/25-Е, згідно умов якого ТОВ«ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором від 18 січня 2022 року №891786990. Відповідно до Реєстру боржників від 14 липня 2025 року №б/н, ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22660,26 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 14 липня 2025 за Договором факторингу від 11 липня 2025 року №11/07/25-Е. 
Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст. 509, 526, 530, 527, 610, 611, 1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України.
Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ст. 207 ЦК України (у редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до укладеного Договору факторингу від 11 липня 2025 року №11/07/25-Е, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги за кредитним договором, внаслідок чого ТОВ «ФК «ЕЙС» замінює ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» як кредитора (стає новим кредитором), у тому числі права вимоги за зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 , з правом вимоги повного належного виконання обов`язків ним за Кредитним договором від 18 січня 2022 року №891786990. 
Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 18 січня 2022 року №891786990, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. 
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 18 січня 2022 року №891786990, укладеного між ним та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 22660,26 грн., з яких: 17099,70 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 5560,56 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат.
Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією платіжної інструкції від 17.04.2026 р. №45025 на суму 2662,40 грн.
За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2662,40 грн.
Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями статті 137 ЦПК України.
До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року №20/08/25-01, укладений між адвокатським бюро «Соломко та партнери» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС», протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025, додаткову угоду № 25770941046 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, акт прийому-передачі наданих послуг № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року. 
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Разом з тим, суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Відтак, оцінивши у сукупності усі докази, суд дійшов висновку відшкодувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст.509, 512, 514, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 83, 141, 263, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ: 42986956, Місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13; Рахунок: НОМЕР_4 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ЄДРПОУ АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 21133352 , МФО: 322001) заборгованість за Договором кредитної лінії від 18.01.2022 року №891786990 в розмірі 22660 (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят) гривень 26 копійок, з яких: 17099,70 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 5560,56 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ: 42986956, Місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13; Рахунок: НОМЕР_4 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ЄДРПОУ АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 21133352 , МФО: 322001) судові витрати у розмірі 6662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 4000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя	  	О.  А.  Городівський