УХВАЛА
Про залишення клопотання без розгляду

Справа № 495/10289/17
Номер провадження 2/495/808/2026

30 червня 2026 року | м. Білгород-Дністровський

Білгород – Дністровський міськрайонний суд Одеської області,
у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Чибукової О.В.
Справа № 495/10289/17
особисто позивача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород – Дністровському Одеської області клопотання відповідача про призначення судової експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення нею повноліття,-
представника позивача – ОСОБА_3 

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення нею повноліття.
30 червня 2026 до суду надійшло клопотання відповідача про призначення судової медичної експертизи по справі, на вирішення якої поставити наступні питання:
Який повний клінічний діагноз щодо закритого ока та ока, що бачить?
Які патології або структурні ушкодження має око, що бачить (рогівка, сітківка, зоровий нерв, кришталик, кон`єктива тощо)? Чи можлива сухість ока внаслідок пошкодження кон`юктиви?
Чи має око, що бачить, умови ризику прогресування (наприклад дегенарція, підвищений ризик відшарування сітківки, вторинна глаукома, сухість ока тощо)?
Втрата одного ока тягне за собою втрату бінокулярного зору та сприйняття глибини: які практичні наслідки це має для звичайної трудової діяльності (ручна робота, що потребує точності, керування транспортними засобами, користування обладнанням, тривала робота за комп`ютером тощо)?
Чи є за відсутності бінокулярного зору ризик травматизму на виробництві статистично підвищеним? Якою мірою? Чи може монокулярна особа, як особа, що оглядається, здійснювати огляди у місцях з наявністю пилу (зокрема цементного, деревного або іншого виду) або дрібних предметів, розпорошених у навколишньому середовищі, на рівні з особою з бінокулярним зором, або має підвищений ризик? Чи є така діяльність небажаною або забороненою?
Чи існує реальний ризик подальшої втрати гостроти зору ока, що бачить, внаслідок тривалої трудової діяльності? Які є оціночні ймовірності?
Чи існують протипоказання до тривалої трудової діяльності, що пов?язана зі зоровим напруженням, як, наприклад, розрізнення тонких ліній, розташованих близько одна до одної? Чи є така діяльність небажаною або забороненою?
Чи потребує стан особи, що оглядається, частих перерв під час трудової діяльності, і якщо так, якої тривалості та з якою періодичністю?
Чи може тривале застосування лікарських засобів від сухості ока з часом погіршити стан змащеності ока, що бачить? 
Чи носить втрата працездатності постійний чи тимчасовий характер? 
Чи перебуває група інвалідності, що визнана (або може бути визнана) особі, що оглядається, відповідно до критеріїв законодавства України, у причинному зв?язку з травмою, отриманою внаслідок нападу з обливанням кислотою?
Чи потребує особа, що оглядається, медичного лікування, протезування або спеціалізованого догляду внаслідок завданої шкоди здоров?ю?
Крім того, відповідач просить суд визнати поважними причини неподання письмових доказів та поновити відповідачу Джовані Арканджелі строку на подання клопотання про призначення судово-медичної експертизи у справі № 495/10289/17.
В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на те, що він постійно проживає на території Італійської Республіки, протягом тривалого часу перебував на лікуванні, еволюцію стану його зору неможливо передбачити, був об`єктивно позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду з даним клопотання, про деякі судові засідання не був належним чином повідомлений.
У судовому засіданні представник позивача, позивач проти задоволення клопотання заперечували, оскільки воно подано із пропущеним строком. Представник позивача також вважає, що звернення до суду із вищеописаним клопотанням є зловживанням з боку відповідача та спрямоване на затягування розгляду справи, оскільки відповідач приймає участь у тих судових засіданнях, які в його інтересах.
Заслухавши думку представника позивача, позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд розглядає клопотання позивача про призначення експертизи по справі за відсутності сторін, належним чином повідомлених, за наявними матеріалами справи.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема висновками експертів.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Частиною 1 ст. 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
З огляду на наведені норми висновки експертів є різновидом доказів у справі, а зібрання відповідних доказів, згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 189 ЦПК України, є одним із завдань підготовчого провадження.
З матеріалів справи судом встановлено, що 28 березня 2023 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення нею повноліття та призначено справу до судового розгляду по суті.
З наведеного вбачається, що відповідач звернувся із клопотанням про призначення експертизи поза межами процесуального строку.
Водночас, процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду докази, що підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (постанови Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14, від 27.06.2023 у справі № 910/161/181/18 та інші).
Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій (див. постанову від 08.12.2022 у справі №990/102/22).
Судом встановлено, що відповідач хоча і вказує на об`єктивну неможливість своєчасно звернутися до суду з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи, належних обґрунтувань та підтверджень не надає. Посилання на тривале лікування, що унеможливило б вчасне звернення до суду, з урахуванням того, що події, на які посилається останній, мали місце у 2018 році та через відсутність доказів - є необґрунтованим.
Таким чином, керуючись принципами змагальності та диспозитивності, враховуючи, що підготовче провадження у справі закрито у 2023 році, пропущений процесуальний строк може бути поновлений у виключних випадках, а тягар доведення об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення процесуальної дії покладається на учасника справи, з урахуванням того, що відповідач на підтвердження наявності передбачених законом обставин жодних доказів не надає, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у поновленні процесуального строку та залишення клопотання відповідача про призначення судової медичної експертизи без розгляду.
Керуючись ст. ст. 83, 103, 104, 126, 127, 258, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на звернення до суду із клопотанням про призначення судової експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення нею повноліття – відмовити.
Клопотання відповідача про призначення судової експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення нею повноліття – залишити без розгляду.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Повний текст ухвали буде складено 06 липня 2026 року.
Суддя