Справа № 643/23738/25
Провадження № 2/643/3256/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Задорожної А.М., 
за участю секретаря судових засідань – Тугайбей В.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Задніпровського Олександра Олександровича, до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гуменна Любов Петрівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
До Салтівського районного суду міста Харкова звернулася ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Задніпровського О.О., з позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гуменна Л.П., в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. 
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що її матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Братів та сестер не мала. Батько ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , інших осіб крім її батька у вказаній квартирі зареєстровано не було. Останні роки стан здоров`я батька позивачки ОСОБА_2 суттєво погіршився, у зв`язку із чим, вона систематично відвідувала його, придбавала йому медикаменти, продукти харчування, розмовляла з ним по телефону, тощо. 08.10.2024 вона прийшла до свого батька, він не відчиняв двері і вона викликала працівників ДСНС та поліції, які прибувши, відкрили квартиру, однак батька вдома не було. За цим фактом нею було подано заяву до Харківського РУП №2 про те, що її рідний батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , імовірно 03.10.2024 пішов із дому за адресою: АДРЕСА_1 та не повернувся. 09.10.2024 Харківським районним управлінням поліції №2 ГУНП в Харківській області до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_1 про факт зникнення її батька за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 01.11.2024 слідчий відділу поліції зателефонувала і повідомила, що імовірно батько позивачки ОСОБА_2 помер в КНП «Міська клінічна лікарня №7» ХМР за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 266. 01.11.2024 вона прибула в КНП «Міська клінічна лікарня №7» ХМР за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 266, де їй було відмовлено побачити труп особи, який імовірно був її батьком ОСОБА_2 , так як у медичного закладу були відсутні належні докази, що померлий є її батьком, при цьому медичні працівники повідомили позивачці, що коли померлий був ще при тямі, то назвався ОСОБА_2 . В квітні 2025 року слідчий Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області по телефону повідомила їй, що згідно висновку судової молекулярно–генетичної експертизи ймовірне походження ДНК-профілів від батька нігтьової пластини трупа №1012/3487-с/24, яку надано для дослідження, та дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , становлять не менше 99,99997%, тобто вищевказані особи можуть бути біологічними родичами. Після отримання вказаної інформації вона неодноразово намагалась отримати документи, що стосуються її батька у КНП «Міська клінічна лікарня №7» ХМР за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 266, зокрема свідоцтво про смерть батька, де неодноразово отримувала відмови під різними приводами, які загалом зводились до того, що від слідчих органів, які проводять розслідування не надійшли відомості про факт споріднення між позивачкою та померлим ОСОБА_2 . Тільки 28.08.2025 її запросили до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де 03.09.2025 вона отримала свідоцтво про смерть її батька ОСОБА_2 серії  НОМЕР_1 у якому зазначено, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і що відповідний актовий запис №15990 був складений ще 31.12.2024. Таким чином, свідоцтво про смерть свого батька ОСОБА_2 , ОСОБА_1 отримала лише через 10 місяців 3 дні після смерті батька. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 , яка згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, належала ОСОБА_2 на праві приватної власності. 28.08.2025 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції їй було дозволено отримати свідоцтво про смерть батька, та вона звернулась до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , але їй було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 14.01.2026 дану позовну заяву після усунення недоліків прийнято до провадження з проведенням її розгляду в порядку загального позовного провадження.
Представник позивача, позивач у судове засідання не з`явилися, до його початку від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. 
Представник відповідача по справі в судове засідання не з`явився, про час та дату був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою суду від 18.05.2026 у задоволенні заяви представника відповідача на поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Задніпровського О.О., до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гуменна Л.П., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовлено. 
Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гуменна Л.П. в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). 
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень статей 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть повторно серії НОМЕР_1 , виданого 03 вересня 2025 року (а.с. 25, 47).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого у місті Харкові Палац новонароджених, ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_2 (а.с.53). 
Згідно копії свідоцтва про право власності Харківського міського центру приватизації державного житлового фонду реєстрований №5А-96-80750 від 10.10.1996, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 45, 0 кв.м. (а.с. 58).
Після смерті батька позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, на підставі поданих нею документів, відповідно 29.08.2025 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменною Л.П. їй було повідомлено про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 51-52).
У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року №6-85цс12, від 4 листопада 2015 року №6-1486цс15, від 13.03.2020 у справі №314/2550/17, яка згідно з ч.1 ст.417 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, враховуючи введення в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжений до теперішнього часу, суд приходить до висновку про визнання причини пропуску строку прийняття спадщини позивачкою поважною, що відповідно, є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на один місяць після набрання цим рішенням законної сили.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 76, 258, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визначити додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , терміном один місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня виготовлення судового рішення до Харківського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідач: Харківська міська рада, адреса місцезнаходження: 61003 м. Харків, пл. Конституції, 7.
Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Гуменна Любов Петрівна, адреса місцезнаходження: 61022 м. Харків, пр-т Незалежності, буд.7.
Повний текст рішення складено 03.06.2026.

Суддя:          А.М. Задорожна