ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
04 червня 2026 року 	Справа № 280/8758/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Приватного малого підприємства ФІРМИ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» (69081, м. Запоріжжя вул. 8 березня, 190; код ЄДРПОУ 13634054)
до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
06.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного малого підприємства ФІРМИ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 25.09.2025 № 1668908010709.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірним податковим повідомленням-рішенням підприємству нараховано пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 151 616,70 грн. Разом із тим, порушення позивачем строків розрахунків у сфері ЗЕД виникло через існування форс-мажорних обставин, що підтверджується сертифікатом Запорізької торгово-промислової палати. Зазначає, що саме повномасштабна військова агресія РФ по відношенню до України у сукупністю з регламентом ради з Регулювання ЄС від 06.10.2022 № 2022/1903 стали причиною відмови банку нерезидента проводити повернення платежу контрагенту на території Запорізької області, що і стало обставиною форс-мажору, яка унеможливила виконання нерезидентом свого обов`язку, передбаченого умовами договору, з повернення суми передплати, про що зазначалося позивачем в ході перевірки. З урахуванням наведених обставин вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/8758/25; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 30.10.2025 № 52236), в якому проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що в ході перевірки встановлено порушення пункту 1 та пункту 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», пункту 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». При цьому, з наданого позивачем листування з контрагентом вбачається, що основною причиною невиконання зобов`язань нерезидентом PIOTR SAWKIEWICZ SКPLUS (Польща) за контрактом від 20.07.2021 № 200721 є відсутність сировини для виготовлення продукції, що в свою чергу є форс-мажорними обставинами для нерезидента. Вважає, що сертифікат від 20.05.2025 № 2300-25-0794 Запорізької торгово-промислової палати виданий не за форс-мажорних обставин, які виникли у нерезидента, а саме нестача сировини, неможливість поставки товару. Водночас, до перевірки в підтвердження існування форс-мажорних обставин не надано документу, виданого Торгово-промисловою палатою країни, в якій зареєстровано нерезидента Piotr Sawkiewicz SКPLUS (Польща) щодо настання у нього форс-мажорних обставин – нестачі сировини. Вказує, що ПМПФ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» під час перерахування валютних коштів на рахунки нерезидента усвідомлювало, якими можуть бути наслідки здійснених операцій в частині дотримання вимог валютного законодавства щодо своєчасного надходження товарів по операціям з імпорту. Вказане свідчить про передбачуваність обставин, можливість передбачення наслідків перерахування коштів та не отримання товарів або повернення коштів. Враховуючи наведене просить у задоволенні позову відмовити. 
20.10.2025 від представника відповідача надійшла заява (вх. № 52237) про розгляд справи з викликом сторін.
Стосовно даної заяви слід зазначити про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 2 ст. 12 КАС України).
Згідно з пунктом 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 257 КАС України).
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Як зазначено у ч. 1 ст. 260 КАС України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Як зазначено у ч. 7 ст. 262 КАС України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Зважаючи на те, що відповідачем не доведена необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; дана справа є справою незначної складності і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви податкової.
Крім того, заява не містить будь-якої інформації стосовно предмету спору, яка може бути надана сторонами лише у судовому засіданні за участі їх представників та не може бути надана із заявами по суті справи.
24.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 53376), в якій він заперечує проти доводів податкового органу. 
Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності з`ясував наступне.
Приватне мале підприємство ФІРМА «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» (код ЄДРПОУ 13634054) зареєстровано в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є оптова торгівля хімічними продуктами (код КВЕД 46.75).
Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 69.35-1 підр. 10 р. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.08.2025 № 1478-п відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного малого підприємства ФІРМИ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» (код ЄДРПОУ 13634054) з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічних операціях з імпорту товарів по контракту від 20.07.2021 № 200721, укладеному з нерезидентом PIOTR SAWKIEWICZ SKPLUS (Польща), за період діяльності з 15.11.2024 по 22.08.2025, за результатом якої складено акт від 28.08.2025 № 12649/08-01-07-09/13634054. Перевірку проведено у період з 18.08.2025 по 22.08.2025.
Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 1 та пункту 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», пункту 14-2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а саме: по контракту від 20.07.2021 № 200721, укладеному з нерезидентом PIOTR SAWKIEWICZ SКPLUS (Польща), товар на загальну суму 30 678,14 євро не надійшов у встановлений законодавством 180 – денний строк, у сумі 30 678,14 євро - термін прострочення 14 днів (з 14.05.2025 по 27.05.2025), у сумі 14 376,14 євро - термін прострочення 51 день (з 28.05.2025 по 17.07.2025) та у сумі 1 260,94 євро - термін прострочення 36 днів (з 18.07.2025 по 22.08.2025).
Відповідно до підпункту 1 пункту 9 розділу III Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 7, підпункту 7 пункту 2 розділу I Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, пеня за порушення законодавчо встановлених строків розрахунків на суму простроченої заборгованості в розмірі 1 260,94 євро/54 810,16 грн нарахуванню не підлягає, оскільки розмір такої незавершеної операції є незначним – менше розміру, передбаченого статтею 20 Закону України від 06.12.2019 № 361-IX «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Слід зазначити, що обставини укладання позивачем зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № 200721 з нерезидентом PIOTR SAWKIEWICZ SКPLUS (Польща) не є спірними. Також, сторонами визнаються ті обставини, що товар контрагент не поставив, а кошти передплати за нього не надійшли товариству в законодавчо встановлений 180-денний строк. Спору щодо періодів такої затримки та сумами грошових коштів, які підлягали поверненню, між сторонами також не існує.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 78 КАС України).
Згідно акту перевірки від 28.08.2025 № 12649/08-01-07-09/13634054, ПМПФ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» надано до перевірки сертифікат про форс-мажорні обставини Запорізької торгово-промислової палати від 20.05.2025 № 2300-25-0794 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Так, відповідно до сертифікату, період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 06 жовтня 2022 року; дата закінчення: тривають на 20 травня 2025 року. Відповідно до зазначеного сертифікату засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (обмеження здійснення платежів з території Запорізької області, внаслідок прийняття Регламенту Ради ЄС від 06.10.2022 № 2022/1903).
Водночас, до перевірки надано листи PIOTR SAWKIEWICZ SКPLUS до ПМПФ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ», відповідно до яких основною причиною невиконання зобов`язань нерезидентом за контрактом від 20.07.2021 № 200721 є відсутність сировини для виготовлення продукції, що, в свою чергу, не є форс-мажорними обставинами.
При цьому, нерезидентом не доведено наявність обставин форс-мажору, які позбавили можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином. Такі обставини мають бути підтверджені Торгово-промисловою палатою Польщі.
Крім того, до перевірки не надано будь-які документи, що підтверджують намагання здійснити повернення передплати та відмови банку в перерахуванні платежу.
Позивач подав заперечення на акт перевірки (вих. від 09.09.2025 № 0909-1), до яких долучив лист ING BANK Польща від 25.08.2025 з перекладом на українську мову. За результатами розгляду заперечень висновки акту перевірки залишено без змін, про що позивача повідомлено листом відповідача від 23.09.2025 № 41161/6/08-01-07-09-04.
На підставі акту перевірки від 28.08.2025 № 12649/08-01-07-09/13634054 ГУ ДПС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 25.09.2025 № 1668908010709 форми «С», яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 151 616,70 грн.
Незгода з даним податковим повідомленням-рішенням зумовила звернення Приватного малого підприємства ФІРМИ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
У відповідності до приписів підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19 ПК України (тут і далі – в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи виконують такі функції, а саме: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Відповідно до статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIIІ (далі – Закон № 2473-VIIІ).
Частинами першою – третьою статті 3 Закону № 2473-VIIІ визначено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Частиною третьою статті 13 Закону № 2473-VIII передбачено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
За правилами абзаців першого, другого частини четвертої статті 13 Закону № 2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
В силу частини шостої статті 13 Закону № 2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Рішення про застосування до уповноважених установ, суб`єктів валютних операцій заходів впливу приймається органами валютного нагляду відповідно до компетенції, визначеної частинами п`ятою і шостою статті 11 цього Закону, у порядку, визначеному законодавством, що діє на день прийняття відповідного рішення (абзац 2 частини 8 статті 16 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2473-VIII).
Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Водночас, пунктом 14-2 Постанови Правління Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження військового стану» від 24.02.2022 № 18 установлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Таким чином, резидент, що здійснює імпортні операції зобов`язаний забезпечити надходження валютних коштів на відповідні рахунки у встановлені законом строки, а у випадку порушення цих строків до таких резидентів застосовуються заходи відповідальності у вигляді стягнення пені у встановленому розмірі.
Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом установлено порушення позивачем вимог пункту 1 та пункту 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження військового стану» від 24.02.2022 № 18. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема, посилається на наявність форс-мажорних обставин, підтверджених сертифікатом Запорізької торгово-промислової палати від 20.05.2025 № 2300-25-0794. Цим сертифікатом засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (обмеження здійснення платежів з території Запорізької області, внаслідок прийняття Регламенту Ради ЄС від 06.10.2022 № 2022/1903), які унеможливили виконання обов`язку (зобов`язання), а саме: зарахування грошових коштів на рахунок покупця не пізніше строку та в обсязі, встановленому Національним банком України, а саме повернення передоплати, здійсненої в рамках контракту купівлі-продажу від 20.07.2021 № 200721, укладеному з PIOTR SAWKIEWICZ SКPLUS (Польща), здійсненої згідно платіжної інструкції від 15.11.2024 № 111, сума неповерненої передоплати – 30 678,14 євро, у термін до 13.05.2025. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 06 жовтня 2022 року; дата закінчення: тривають на 20 травня 2025 року.
Частиною першою статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Верховний Суд неодноразово в своїх рішеннях наголошував на тому, що саме по собі існування форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили) ще не є свідченням того, що безпосередньо вона вплинула на неможливість виконання особою певного зобов`язання за договором чи обов`язку, передбаченого законодавчими та іншими нормативними актами. Такий зв`язок має доводитись як шляхом надання сертифіката (довідки) Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, так і інших належних доказів, що можуть це підтвердити.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 27.02.2025 у справі № 520/2941/24 у розвиток правової позиції, сформульованої Верховним Судом у подібних правовідносинах, зазначила, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом неможливості виконання зобов`язання, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та характеру зобов`язання.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).
Судом досліджено зміст сертифікату Запорізької торгово-промислової палати від 20.05.2025 № 2300-25-0794 та установлено, що він безпосередньо стосується контракту купівлі-продажу від 20.07.2021 № 200721, за невиконання якого позивачу нараховано пеню. При цьому, сертифікат не лише констатує факт існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та факт неможливості виконання обов`язку (зобов`язання) за контрактом, а і доводить існування причинно-наслідкового зв`язку між цими подіями. Отже, цей сертифікат є належним документом, що може посвідчувати настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у розумінні приписів частини шостої статті 13 Закону № 2473-VІІІ. 
Також судом досліджено зміст контракту купівлі-продажу від 20.07.2021 № 200721, укладеного між позивачем (Покупець) та компанією PIOTR SAWKIEWICZ SКPLUS (Польща, Продавець) та установлено, що згідно п. 6.1. Контракту у випадку, якщо Товар не буде поставлений на адресу Покупця у строк, зазначений у п. 4 даного контракту, то Продавець зобов`язується повернути повну суму передоплати на рахунок Покупця протягом 5 банківських днів від дати отримання письмової вимоги Покупця шляхом прямого банківського переказу.
Згідно п. 9.1. Контракту, Сторони не несуть відповідальності за затримку або невиконання своїх зобов`язань за контрактом, якщо вони викликані обставинами, що не залежать від їх волі, а саме: стихійними лихами, страйками, військовими діями, бунтами, забороною на експорт/імпорт та іншими обставинами.
Відповідно до п. 9.2. Контракту у випадку настання таких непередбачуваних обставин, які не дозволяють Стороні виконати свої зобов`язання, строк виконання таких зобов`язань буде зміщений на час дії форс-мажорних обставин. У випадку, якщо форс-мажорні обставини тривають більше 60 днів, даний контракт може бути розірвано будь-якою стороною з обов`язковим проведенням взаєморозрахунків.
Згідно із п. 9.3. Контракту, сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою, є офіційним доказом настання форс-мажорних обставин.
Тобто, контракт від 20.07.2021 № 200721 містить умову, за якою Продавець зобов`язується повернути повну суму передоплати на рахунок Покупця у випадку непоставлення товару у визначений контрактом строк. При цьому, неможливість поставки товару через відсутність сировини для його виробництва підтверджується листуванням між сторонами контракту, наявним у матеріалах справи та описаним у акті перевірки. 
Натомість, контракт також передбачає форс-мажорні застереження про звільнення від відповідальності у разі військових дій.
Згідно листа ING BANK Польща від 25.08.2025, що надавався позивачем контролюючому органу разом із запереченнями на акт перевірки (вих. від 09.09.2025 № 0909-1), банк не обробляє платежі, пов`язані з такими територіями України, в т.ч. Запорізька область. Це стосується, зокрема, ситуацій, коли: принципалом або бенефіціаром угоди є фізична особа, яка проживає, або організація, що має зареєстрований офіс на одній із вищезазначених територій; фінансова установа з будь-якої з цих областей бере участь у платежі; предметом оплати є товари або послуги: а) походять з цих територій; б) перевозяться через ці території. Через вищезазначене, обробка вашого платежу неможлива.
Таким чином, зазначений лист підтверджує неможливість перерахування платежу. Отже, суд відхиляє покликання податкової на те, що до перевірки не надано будь-які документи, що підтверджують намагання здійснити повернення передплати та відмови банку в перерахуванні платежу.
Суд, дослідивши матеріали справи, наголошує, що форс-мажорні обставини в даному випадку виникли не у зв`язку із неможливістю поставки товару через відсутність сировини для його виробництва, як про це зазначає податковий орган, вказуючи на необхідність надання сертифікату ТТП Польщі, виготовленого на запит контрагента-нерезидента, а саме у зв`язку із неможливістю повернути позивачу передоплату в установлений строк через воєнні дії та запроваджені обмеження здійснення платежів з території Запорізької області внаслідок прийняття Регламенту Ради ЄС від 06.10.2022 № 2022/1903. При цьому, існування таких форс-мажорних обставин підтверджується не лише сертифікатом Запорізької торгово-промислової палати від 20.05.2025 № 2300-25-0794, а і листом ING BANK Польща від 25.08.2025.
Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доведення правомірності свої рішень, не надано суду доказів того, що позивач міг передбачити настання форс-мажорних обставин, оскільки контракт № 200721 укладений 20.07.2021. Також, позивач заздалегідь не міг знати, що поставка товару не відбудеться через відсутність сировини.
Посилаючись в акті перевірки на ненадання позивачем первинних документів щодо відсутності альтернативних можливостей виконання зобов`язання, відповідач не конкретизує та не пояснює, які альтернативні можливості він має на увазі.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене у сукупності, пеня позивачу в розмірі 151 616,70 грн нарахована безпідставно, а отже у суду наявні обґрунтовані підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 25.09.2025 № 1668908010709. 
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного малого підприємства ФІРМИ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 25.09.2025 № 1668908010709. 
3. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок присудити на користь Приватного малого підприємства ФІРМИ «ДЕМАРКЕТ Б-ХХ» (69081, м. Запоріжжя вул. 8 березня, 190; код ЄДРПОУ 13634054) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 04.06.2026.

Суддя Ю.П. Бойченко