РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №568/235/26
Провадження №2/568/300/26

04 травня 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., секретаря судового засідання Мельничук Л.І., представника відповідача адвоката Бірук Т.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1499684 від 14.11.2019 в розмірі 26 377,50 грн., понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 14.11.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №1499684 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачці кредит у розмірі 8 750, 00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитний договір укладено в електронній формі. Товариство свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці ОСОБА_1 грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами Договору. Відповідач, у свою чергу не виконала належним чином умов кредитного договору. 30.10.2020 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1499684 від 14.11.2019. Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 26 377, 50 грн, з яких: 8750, 00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 17 627, 50 грн. заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.02.2026 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Представник відповідача адвокат Бірук Т.Б. у судовому засідання позовні вимоги визначала частково, не заперечувала щодо наявності боргу за тілом кредиту, однак розмір відсотків просила зменшити та стягнути в межах строку кредиту. Також, просила суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу, оскільки заявлена сума не відповідає вимогам розумності, складності справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №1499684 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14.11.2019р.
Умовами Договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту визначено, що сума кредиту складає 8 750,00 грн; строк кредиту 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором.
Згідно з п. 1.3 договору сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: 1.3.1. Знижена процентна ставка становить 1,26 % від суми позики за кожен день користування позикою (459, 90 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору. 1.3.2. Стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних). 1.3.3. Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2. цього Договору.
Відповідно до п. 1.4 договору загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 137, 80 % від суми позики (у процентному виразі) або 12057, 50 грн (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування Позикою – 37, 80% від суми Позики (у процентному виразі) або 3307, 50 грн (у грошовому виразі).
Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий Клієнтом (п.1.5 договору).
Сторони домовилися, що повернення Позики та сплата процентів за користування Позикою здійснюватимуться згідно Графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору (п.3.1 договору) .
Згідно з п.п. 3.2, 3.3 договору нарахування процентів за Договором здійснюється за зниженою процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за Позикою за фактичну кількість календарних днів користування Позикою. Проценти за користування Позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання Позики (відправки грошових коштів на банківський картковий рахунок) в межах строку надання Позики, визначеного у пункті 1.2. цього Договору, за виключенням дати повернення Позики та сплати нарахованих процентів, зазначеної у Графіку платежів (Додаток 1 до цього Договору). 3.3. Умови застосування зниженої процентної ставки - дотримання Клієнтом терміну повного повернення Позики, зазначеного у Графіку платежів, недопущення прострочення виконання зобов`язання більше 3 (трьох) календарних днів.
Датою укладання Договору між Товариством і Клієнтом є дата його підписання. Договір є укладеним з моменту відправки грошових коштів Клієнту ( п.6.2 договору).
Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А211760 14.11.2019.
Окрім того, ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису підписала додаток №1 до договору №1499684 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14.11.2019, яким між нею та ТОВ «Авентус Україна» затверджено графік платежів та паспорт споживчого кредиту.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 750,00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку позичальника, що підтверджується копією інформаційної довідки від 16.12.2025 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ».
30.10.2020 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №1499684 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14.11.2019.
Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 30.10.2020 до Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» передано від ТОВ «Авентус Україна» Реєстр Боржників відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020 від 30.10.2020.
Із наданого позивачем Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020 від 30.10.2020, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 26 377, 50 грн.
03.02.2026 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило на поштову адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості за договором №1499684 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 14.11.2019, в якій також повідомило про відступлення йому прав вимоги за вказаним кредитним договором первісним кредитором.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором слідує, що станом на 12.02.2026 ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором в сумі 26 337, 50 грн, з яких 8750, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 627,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З наданого розрахунку також слідує, що відповідач частково сплачувала заборгованість за Договором, а саме нею було сплачено сума 17 967,50 грн., що також підтверджує факт укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів.
Згідно частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).
Ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, тим самим порушила встановлений графік обов`язкових платежів.
Позивач, пред`явивши вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримано в кредит), стягнути заборгованість за процентами у сумі 17 627, 50 грн..
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача, що, на підставі ст.599 та ч. 1 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості. При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти.
Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №202/4494/16.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 з приводу застосування приписів ст. 1048 ЦК України в разі неправомірного, незаконного користування боржником грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання, суд вказав на таке.
Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.
Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.
Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання за ч. 1 ст. 1050 ЦК України, застосуванню в таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу.
Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
З розрахунку заборгованості вбачається, що договір неодноразово був продовжений шляхом сплати відповідачем суми нарахованих відсотків, а 10.03.2020 ОСОБА_1 здійснила востаннє платіж за кредитним договором №1499684 від 14.11.2019 року в сумі 4 725, 00 грн., у зв`язку з чим кредитний договір на підставі п. 1.6, 1.7 був продовжений на 30 днів, тобто до 09.04.2020.
09.04.2020 відповідачем не було здійснено погашення заборгованості, а тому підстав для продовження строку договору не було.
З огляду на викладене, після закінчення строку кредитного договору - 09.04.2020 кредитор не мав законних підстав для нарахування відсотків.
Саме тому з відповідача необхідно стягнути відсотки з моменту останньої пролонгації, а саме з 11.03.2020 року по 09.04.2020 року з розрахунком за загальною процентною ставкою в 1,8 % (8750, 00 *1,8%*30=4725, 00 грн.) Також необхідно врахувати платіж в сумі 800 грн, який було здійснено відповідачем 08.05.2020 року, і який було зараховано в погашення суми процентів. Тому загальна сума заборгованості за процентами становить 3 925, 00 грн. (4725, 00 грн. - 800, 00 грн.).
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 750, 00 грн. та відсотків в сумі 3 925, 00 грн, що разом становить 12 675, 00 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1 279,34 грн.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8000, 00 грн, то суд зазначає наступне.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат.
Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений з Адвокатським бюро «АПОЛОГЕТ», ордер на надання правничої допомоги від 02.07.2025, Акт №298 від 12.01.2026 наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, відповідно до якого загальна сума витрат складає 8 000 грн. Пунктом 6 Акту передбачено, що клієнт зобов`язується зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання Акту. Детальний опис наданих послуг до Акту №298 від 12.01.2026.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Дослідивши матеріали справи та зміст поданих позивачем документів, заперечення представника відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що наведений адвокатом обсяг послуг з їх вартістю (8000,00 грн.) є неспівмірним із складністю справи та затраченим часом на надання таких послуг. Заявлені витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їхнього розміру, а тому суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 6000 грн.
Оскільки позов задоволено частково, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог у сумі 2 883, 14 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 133, 137, 141, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №1499684 від 14.11.2019р. в загальному розмірі 12 675,00 грн. (дванадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» судові втирати зі сплати судового збору у розмірі 1 279,34 грн. (одна тисяча двісті сімдесят дев`ять гривень тридцять чотири копійки) та на правову допомогу в розмірі 2 883,14 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят три гривні чотирнадцять копійок).
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, ЄДРПОУ: 35234236; рахунок: НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк», ЄДРПОУ банку: 35234236;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          О.М. Делалова