Справа №295/881/26
Категорія 38
2/295/1931/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.05.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
Позивач шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії №634662169 від 20.03.2024 в розмірі 23035,00 грн, яка складається із суми заборгованості: за кредитом - 5100,00 грн, за процентами - 17935,00 грн, а також стягнути понесені судові витрати. 
Позов обґрунтований тим, що 20.03.2024 між  ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога» в електронному вигляді укладений договір кредитної лінії №634662169 шляхом підписання позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 5100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у договорі.
Позивач зазначає, що відповідач отримав в тимчасове платне користування грошові кошти згідно з укладеним договором, проте умови кредитного договору не виконав, отримані кредитні кошти в установлений графіком строк не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 23035,00 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь.
В позовній заяві позивач також посилається на те, що згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦПК України право вимоги до відповідача за кредитним договором №634662169 від 20.03.2024 перейшло до нього на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод, укладених між ТОВ «Фінансова компанія «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»; на підставі договору факторингу №19/1224-01 від 19.12.2024, який укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»; на підставі договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем у справі - ТОВ «Фінансова компанія «Ейс».

ІІ. Процедура та позиції сторін
Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2026 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін; витребувано з АТ «Універсал Банк» інформацію, чи емітована платіжна карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , відомості про повний номер її реквізитів; виписку по рахунку про зарахування грошових коштів у період з 20.03.2024 по 27.03.2024 на зазначену платіжну карту; чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за цією платіжною картою. 
Судом були вжиті заходи для забезпечення повідомлення відповідача про судове провадження.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а. с. 123), проте поштове відправлення повернулось на адресу суду не врученим з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, що копію процесуального рішення отримав (а. с. 132-133).
Крім того, копія ухвали про відкриття провадження у справі судом надсилалась та доставлена до електронної скриньки, вказаної позивачем в позовній заяві, яка була зазначена відповідачем під час укладення кредитного договору, що підтверджується змістом довідки про доставку електронного листа, складеного відповідальним працівником суду (а. с. 130).
20.03.2026 з АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали суду від 13.02.2026 надійшли документи, які витребував суд (а. с. 134-136).
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Заяви по суті справи до суду також не надходили.

ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В частинах 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду
Судом встановлено, що 20.03.2024 між TOB "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір кредитної лінії №634662169, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора - ZPHH (а. с. 14-25).
Відповідно до п. 2.1 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 5100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у кредит TOB "Манівео швидка фінансова допомога".
Пунктом 2.2 договору встановлено, що сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 1700,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернений до 20.03.2024 (п. 2.3).
Згідно з п. 14.2 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", сформованій 26.12.2024, сума кредиту до договором №634662169 від 20.03.2024 - 1700,00 грн, строк кредитування 23 дні, процентна ставка 2,50 % в день; заявка на кредит подана ОСОБА_1 20.03.2024, договір та одноразовий ідентифікатор відправлені позичальнику на номер телефону НОМЕР_4 та введені ним 20.03.2024; перерахування грошових коштів позичальнику - 20.03.2024 (а. с. 41). 
ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі та надало позичальнику грошові кошти в загальному розмірі 5100,00 грн шляхом їх перерахування 20.03.2024 в сумі 1700,00 грн, 22.03.2024 в сумі 3400,00 грн на банківську картку позичальника № НОМЕР_1, що підтверджується змістом платіжних доручень та випискою про рух коштів по банківській картці, яку надало АТ "Універсал Банк" (а. с. 51, 135-136).
Згідно з відповіддю з АТ "УніверсалБанк" у банку на ім`я ОСОБА_1 емітована карта № НОМЕР_6 , фінансовим номером телефону, який міститься в анкетних даних ОСОБА_1 , є номер НОМЕР_3 (а. с. 135).

З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало, надавши позичальнику кредитні кошти, в розмірі, який визначений договором. 

28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого та додаткових угод №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 та Витягу з Реєстру боржників №284 від 14.05.2024 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передало (відступило) ТОВ «Таліон Плюс» за плату належне йому право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №634662169, укладеним 20.03.2024, на суму заборгованості за кредитом в розмірі 11942,50 грн (а. с. 59-74).

19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу №19/1224-01, відповідно до умов якого та Витягу з Реєстру боржників №1 від 19.12.2024 ТОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за плату належне йому право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №634662169, укладеним 20.03.2024, на суму заборгованості за кредитом 25585,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 5100,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 17935,00 грн, штрафні санкції - 2550,00 грн (а. с. 75-82).

15.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладений договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого та Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №634662169 від 20.03.2024 (а. с. 83-96).

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №634662169, укладеним 20.03.2024.

У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 становить 23035,00 грн, яка складається із: суми прострочених платежів за тілом кредиту в розмірі 5100,00 грн, за процентами - 17935,00 грн, які нараховані за період з 20.03.2024 по 09.08.2024 (а. с. 26-28). 
З огляду на те, що відповідач порушив умови договору щодо своєчасного повернення отриманих коштів, суд вважає обгрунтованою вимогою про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5100,00 грн. 

Щодо стягнення заборгованості за відсотками.
Згідно з пунктами 3.1-34 договору строк дисконтного періоду становить 23 дні від дати отримання кредиту позичальником першого траншу; сторони погодили, що для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 23 дні дисконтного періоду проценти у розмірі 281,52 грн.
Відповідно до п. 7.4 договору протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування, у разі продовження позичальником дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування; після закінчення дисконтного періоду, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти щоденно.
Зі змісту п. 8.3 кредитного договору вбачається, що базова відсоткова ставка становить 2,5 % в день.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості вбачається, що відсотки відповідачу нараховані за період з 20.03.2024 по 09.08.2024 за відсотковою ставкою 2,5 %.

Суд не в повній мірі погоджується з заявленим до стягнення розміром відсотків з огляду на таке.
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (далі - Закон № 3498-ІХ), який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Вказаним Законом були внесені зміни до Закону України "Про споживче кредитування".
Зокрема, статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною п`ятою, в якій визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Водночас, в п. 17 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №3498-ІХ, передачено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким внесені зміни до Закону України "Про споживче кредитування", поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Наведене свідчить про те, що у випадку продовження строку дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України №3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.

Відтак, відповідно до положень в п. 17 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки із 25.12.2023 по 22.04.2024 не міг перевищувати - 2,5%, а з 23.04.2024 по 20.08.2024 - не могли перевищувати 2% в день.
З огляду на те, що у період з 23.04.2024 по 09.08.2024 відсотки нараховані за відсотковою ставкою 2,5% в день, а відтак таке нарахування не відповідає імперативним обмеженням щодо максимального розміру процентної ставки, які передбачені в п. 17 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування".
За таких обставин, за період з 23.04.2024 по 09.08.2024 відсотки підлягають перерахунку за процентною ставкою 2 % в день і становлять 11118,00 грн (5100,00 грн (тіло кредиту) х 2,0 % х 109 днів).
Нарахування відсотків за період з 20.03.2024 по 22.04.2024 в розмірі 4037,50 грн відповідає умовам укладеного договору і є правомірним, що підтверджується розрахунком заборгованості.
А відтак, загальна заборгованість за відсотками, яка нарахована за період з 20.03.2024 по 09.08.2024 (в межах заявлених вимог) становить 15155,50 грн (11118,00 грн + 4037,50 грн).
Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, надавши оцінку нормам матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання грошового зобов`язання, що призвело до порушення майнових прав позивача, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню частково з підстав, наведених вище по тексту рішення, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 5100,00 грн, за відсотками - 15155,50 грн, що разом становить 20255,50 грн, яка утворилась станом на 09.08.2024. В задоволенні решти вимог суд відмовляє за безпідставністю.

V. Розподіл судових витрат 
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
 
Отже, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2342,91 грн (2662,40 грн х 88% від задоволених вимог).

 
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 7000,00 грн підтверджено змістом договору № 20/08/25-01 про надання правничої допомоги від 20.08.2025, укладеного між ТОВ «Ейс» та адвокатським бюро «Соломко та партнери», додатковою угодою № 25771058445 до договору про надання правничої допомоги від 20.08.2025, протоколом погодження вартості послуг за договором №20/08/25-01 від 20.08.2025, актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, згідно з яким витрати на правничу допомогу складаються з вивчення матеріалів справи 2 год. - 1000,00 грн; складання адвокатського запиту 1 год. - 500,00 грн; складання клопотання про витребування доказів 1 год. - 500,00 грн; складання позовної заяви 2 год. - 5000,00 грн, що разом становить 7000,00 грн (а.с. 97-100).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
В постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанова від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80, від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відповідно до послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а, від 18.03.2021 у справі № 520/4012/19, від 23.04.2021 у справі № 521/15516/19, від 14.06.2021 у справі № 826/13244/16).
За правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, розмір правничої допомоги до стягнення мав би становити 6160,00 грн (7000,00 грн х 88% від задоволених вимог)
Разом з тим, враховуючи категорію і складність цієї справи, яка за характером спірних правовідносин є малозначною, розглянута в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін; розмір заявлених до стягнення вимог, те, що позовні вимоги задоволені частково, беручи до уваги обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, яка складається фактично з підготовки та направлення до суду позовної заяви, яка є достатньо типовою, значною мірою містить лише загальні формулювання і посилання на правові норми, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності наданих адвокатських послуг, суд вважає не підтвердженим необхідність складання позовної заяви протягом двох годин, яка є типовою, що складання адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів, які є однотипними в таких справах, вимагало по годині часу за кожне, а також, що вивчення матеріалів справи потребувало дві години часу, а відтак робить висновок, що заявлені до стягнення витрати за надання правничої допомоги підлягають зменшенню, судом не встановлена їх доцільність та необхідність в такому розмірі, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з надання правничої допомоги в сумі 4000,00 грн.
Керуючись ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 263-268, 274, 277, 278, 280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором кредитної лінії №634662169 від 20.03.2024, яка утворилась станом на 09.08.2024, в розмірі 20255,50 грн, яка складається із: боргу за тілом кредиту - 5100,00 грн, за відсотками - 15155,50 грн,а також стягнути судовий збір в розмірі 2342,91 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Ю. Поправки, 6, каб 13; код ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Стрілецька