Справа № 156/1393/25 	Головуючий у 1 інстанції: Федечко М. О. 	
Провадження № 22-ц/802/461/26  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді  Бовчалюк З.А., 
суддів - Карпук А.К., Киці С.І.,
з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» на заочне рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 січня 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Солвентіс» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вказувало, що 22.12.2019 року між ТОВ «Александрит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 3043651. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі (вирішення власних фінансових питань) без додаткового забезпечення у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов Договору. Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні, шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок позичальника не пізніше кінця робочого дня кредитодавця наступного за днем підписання договору. Позичальник сплачує кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, Неустойку (пеню, штраф), яка може нараховуватися у випадку порушення позичальником умов цього Договору, а також комісії банків-емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник.
Відповідач отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6000,00 грн.
10.06.2025 року між ТОВ «Александрит» та ТОВ «Секвоя Капітал» укладено Договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі- «Договір факторингу-1»).
07.07.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвенсіт» укладено Договір факторингу № ДФ-07072025 (далі- «Договір факторингу-2»).
Відповідно до договору факторингу-1 від 10.06.2025 року та договору факторингу-2 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3043651 від 22.12.2019 року.
Сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Солвентіс») становить 30810,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту – 6000грн.; заборгованість за відсотками – 24810грн.
Позичальник не виконує свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 3043651 від 22.12.2019 року. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 30810 грн. та судовий збір.
Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 27 січня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов в даній справі задовольнити. 
В судове засідання учасники справи не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 30 квітня 2026 року, тобто, дата складення повного судового рішення.
За частинами першою, другою статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено надання первинним кредитором кредитних коштів позивачу в розмірі 6000 гривень, окрім того позивачем до позовної заяви не долучено доказів про відступлення права вимоги за кредитним договором № 3043651 від 22.12.2019 року ТОВ «Александрит» ТОВ «Секвоя Капітал» відповідно до договору факторингу. 
Такі висновки суду першої інстанції є помилковими та зароблені з при неповному з`ясуванні дійсних обставин справи.
З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2019 року між ТОВ «Александрит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № 3043651. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 6 000 гривень; кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника; при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в Базовий період з 22.12.2019 року до 27.12.2019 року (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом, в спеціальний період з 28.12.2019 року до 24.06.2020. Сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з дати укладення договору до кінцевої дати виконання Договору 24.06.2020 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, у тому числі сплати заборгованості, яке мало місце під час дії Договору. Нарахування пені є правом Кредитодавця. Кредитодавець без погодження з позичальником може на свій розсуд зменшити розмір нарахування пені за Договором. З урахуванням положень п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» максимальна сума Неустойки за цим Договором не може перевищувати половини основної суми кредиту, що складає 3 000,00 грн. У випадку невиконання позичальником умов п. 2.4.4. цього Договору, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 200 (двісті) гривень за кожний випадок, передбачений п. 2.4.4. цього Договору. У договорі зазначено, що він підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «PS3043651».
У довідці ТОВ ФК «Елаєнс» зазначено, що відповідно до договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів, було успішно проведено грошову операцію 22.12.2019 року в сумі 6000,00 грн. на картку НОМЕР_1 .
Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3043651 від 22.12.2019 року, станом на 06.06.2025 року, заборгованість відповідача становить 38 910,00 грн.
07.07.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» був укладений Договір факторингу № ДФ-07072025. За умовами договору ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, в тому числі до відповідача на суму 30810,00 грн., що підтверджується договором факторингу та витягом з реєстру боржників № ДФ-07072025.
На підтвердження укладення 10.06.2025 року між ТОВ «Солвентіс» та ТОВ «Секвоя Капітал» договору факторингу № АК-10/06/2025 позивачем надано витяг з реєстру боржників до факторингу № АК-10/06/2025.
Позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення заборгованості в розмірі 30810,00 грн, про що свідчить повідомлення від 10.07.2025 року про обов`язок погашення заборгованості за кредитним договором №3043651 від 22.12.2019 року.
Згідно із частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо у зобов`язанні установлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Сторонами не оспорюється укладання договору про надання кредиту від 22 грудня 2019 року чи його складових.
На підтвердження перерахування коштів на рахунок боржника в розмірі 6000 року позивачем надано довідку ТОВ ФК «Елаєнс» у якій зазначено , що відповідно до договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів, було успішно проведено грошову операцію 22.12.2019 року в сумі 6000,00 грн. на картку НОМЕР_1 . Таким чином в даній довідці зазначено номер картки на яку було здійснено переказ коштів первинним кредитором відповідачу, а тому посилання суду в своєму рішенні що в довідці не відображено номер картки в повному об`ємі є голослівним.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.
Згідно з приписами ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З метою повного і всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою апеляційного суду від 26 березня 2026 року постановлено витребувати з АТ «ПриватБанк» інформацію про наявність (відустність) картки MASTERCARD 5168757408024281 яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 та зарахування 22 грудня 2019 року платежу в розмірі 6000 гривень.
21 квітня 2026 року на адресу апеляційного суду надійшла інформація від АТ КБ « ПриватБанк, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку ( АТ КБ « ПриватБанк») емітовано картку НОМЕР_2 на яку 22 грудня 2019 року було зараховано кошти в розмірі 6000 гривень.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає доведеним, що картка яка зазначене в довідці про зарахування коштів, належить саме відповідачу та на неї 22 грудня 2019 року було зараховано кошти в розмірі 6000 гривень, які є кредитними. Позивачем не спростовано отримання даних коштів.
Беручи до уваги викладене, необхідно вважати що між відповідачем ОСОБА_1 та первинним кредитором виникли кредитні відносини.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України)
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи установлено, що договір про надання кредиту від 22 грудня 2029 року укладений між первісним кредитором, ТОВ « Александрит», та ОСОБА_2 укладений в електронній формі та підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».
Сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, у тому числі щодо строку кредитування та відсотків за користування кредитом, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі.
Указаний договір відповідно до вимог статті 628 ЦК України є обов`язковим до виконання кредитором та позичальником.
Перерахування грошових коштів в сумі 6000 грн підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» у якій зазначено, що відповідно до договору №41346335_18/10/17 про надання послуг з переказу грошових коштів, було успішно проведено грошову операцію 22.12.2019 року в сумі 6000,00 грн. на картку НОМЕР_1 та інформацією АТ КБ «ПриватБанк», та є належним доказом.
З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22 грудня 2019 року, вбачається, що станом на 06 травня 2025 року у відповідача існує заборгованість в розмірі 38910 гривень, з яких: 6000 гривень заборгованість по тілу кредиту та 32910, 00 гривень заборгованість за відсотками.
Апеляційним судом перевірено правильність такого розрахунку та встановлено, що відсотки нараховувались з 22 грудня 2019 року по 27 грудня 2019 року в розмірі 1,70 % , що узгоджується з п. 1.7.3 Договору, а з 28 грудня 2019 року по 26 червня 2020 року в розмірі 3% , що відповідає умовам договору п.1.7.3. Таким чином відсотки нараховані в межах дії договору з 22 грудня 2019 року по 24 червня 2020 року, що відповідає п. 3.1 Договору від 29 грудня 2019 року. 
10 червня 2025 року між первісним кредитором ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «Александрит» був укладений договір відступлення прав вимоги № АК-10/06/2025, а 07.07.2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та ТОВ «ФК «Солвентіс» укладено Договір факторингу № ДФ-07072025 .
Відповідно до договору факторингу-1 від 10.06.2025 року та договору факторингу-2 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3043651 від 22.12.2019 року.
З врахуванням наведеного відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Солвентіс» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
До апеляційної скарги додано копію договору відступлення прав вимоги № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року з додатками.
До суду першої інстанції позивачем було надано витяги з реєстру боржників до Договору факторингу № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року та витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 року.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що витяги з додатків до договору відступлення прав вимоги № АК-10/06/2025 від 10 червня 2025 року та договору факторингу № ДФ-07072025 від 07.07.2025 року, які по своїй суті є витягами з реєстрів прав вимог, надавалися позивачем до суду першої інстанції для дослідження.
Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги щодо належного підтвердження переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача є обґрунтованими.
Отже матеріалами справи, які перебували на розгляді суду першої інстанції, підтверджується перехід до позивача права грошової вимоги до відповідача по договору про надання кредиту №3043651 від 22 грудня 2019 року. 
Висновки суду першої інстанції зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6056, 00 гривень.
Звертаючись до суду першої інстанції, позивач у позовній заяві просив стягнути на його користь з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн 00 коп. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України).
ТОВ «ФК «Солвентіс», на підтвердження розміру понесених в суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу було надано:
- договір № 43657029 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений та детальний опис наданих адвокатом послуг.
Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів, з урахуванням вимог розумності та справедливості, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесений у суді першої інстанції, в розмірі 6000 грн є пропорційним до ціни позову та обсягом виконаних адвокатом послуг. 
Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « Солвентіс» задовольнити.
Заочне рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 43657029) заборгованість за кредитним договором № 3043651 від 22.12.2019 у розмірі 30 810,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ: 43657029) 6056, 00 гривень судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги та 6000 гривень витрат на правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: